Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
11. března, převážně slunečno.
Cítím vzpomínky na téměř 20 let života v tomto údolí.
Roky radosti...
bolesti...
pochybností a ujišťování.
Nového způsobu lásky,
tak silné, tak trvalé.
Málokdo žil tak jako my tady,
takže ano, má lásko, teskním po tobě.
Nic mě neuklidní tak, jako tvá věrná a pevná ruka.
Vrať se domů ke své ženě.
PATAGONIE, CHILE
PROSINEC 2015
Douglas Tompkins zemřel v úterý při nehodě v Chile.
Byl vášnivým ochráncem přírody.
Zamiloval se do Patagonie ve svém mládí v 60. letech
a v 90. letech se vrátil, aby koupil půdu.
Žil v Chile 25 let a zanechal po sobě
největší filantropický projekt na světě.
Tompkins byl opravdový vizionář.
Budoval projekt ve složité době,
kdy se na ochránce přírody pohlíželo jako na ekoteroristy.
Doug byl velkou osobností.
Zemřel náhle, všichni si mysleli...
Nevěděli, co si myslet.
Sesypu se?
KRIS TOMPKINSOVÁ
Kdybych se sesypala, bylo by po všem.
Přišli bychom o 25 let naší práce.
Lidé neměli tušení,
jestli se vzpamatuji, nebo ne.
Ztratila jsem svou životní lásku.
Byla jsem vážně raněná, na kolenou.
Dostala jsem vzkaz od přítele,
který zněl:
„Musíš si vybrat a musíš to udělat teď hned.
„Můžeš z toho příběhu žít.
Můžeš všem vyprávět o životě, jaký jsi měla,
a oplakávat Douga do konce svého života.
Nebo se můžeš dát do práce a nezastavit se.
Co uděláš?“
A to byla volba.
ŽIVOT V DIVOČINĚ
O TŘI ROKY POZDĚJI
Položme to sem.
- Víceúčelový model. - Jo.
Dělala si legraci, že jo?
- Doufáme, že jo. - Dělala.
Myslím, že ano.
Mám tyhle. Jsou z K2.
- Ne. - Mají...
- To snad ne. - Co?
Z jakého je to roku, Ricku?
1978.
Rick nás vytáhne nahoru na horu.
PATAGONIE
Donesl jsem ti jinou sekerku.
Je mnohem lehčí.
- Nebo teda... - Ale ne.
...donesl jsem hodně sekerek pro sebe a Pabla.
Tak tohle je ona?
Nebo si můžeš vzít jednu z těchto.
Asi si radši vezmu tu dlouhou.
Dobře.
Je čas vyrazit.
Když Doug zemřel,
zavolal mi Rick a zeptal se mě,
jestli se k němu a Kris nechci připojit na lezeckou výpravu.
Víte, řekl mi, že tam Kris chce jít,...
JIMMY CHIN HOROLEZEC, FILMAŘ
...a vylézt na vrchol.
Myslel jsem si, že to dává smysl.
Chápal jsem proč.
Je to opravdu zvláštní hora.
Tady je naše hora.
Ach, bože.
Ne, opravdu.
Omlouvám se, ale...
Ach bože, podívejte se na to.
Podívejte se na ni. Je trochu zasněžená.
- Trošičku. - Jen trošinku.
Tohle je nejzazší místo, které jsem v parku navštívila.
Nikdy jsme to tu neviděli.
Hodně létáme, ale...
nikdy jsme nebyli dostatečně na zemi.
Opravdu jsme ho neprozkoumali.
Jen jsme pracovali.
Tohle je pro mne opravdový budíček.
Úplně na začátku
jsme s Dougem žili uprostřed tohoto ráje
a říkali jsme,
že by bylo úžasné tohle místo zachránit.
Zachránit ho...
kvůli klimatu a všem těm dalším věcem.
Právě teď,
ve všech měřítcích
příroda prohrává.
Co dnes můžete udělat, abyste se pokusili
zachránit kritické oblasti na planetě?
Jaká je vaše vize? Proč jste tu přišli?
Tak nějak jsme začali vytvářet plán.
A uvědomili jsme si, že je možné
vytvořit národní park
pod soukromou iniciativou.
Myšlenkou bylo, že ho darujeme zpátky státu.
KOUPĚ POZEMKŮ
Ultimátní přístup „udělej si sám“ k záchraně Země, její nákup.
Tompkins a jeho žena Kris, shromáždili pozemky pro ochranu přírody
v dosud nevídaném rozsahu.
A tohle tady je velké jako Yosemitský národní park.
Takže tu sopku tamhle jste koupili?
Jo, ta k tomu patří.
Někteří lidé tady se začali ptát,
co mají tihle Američani za lubem?
CLAUDIO ALVARADO BÝVALÝ SENÁTOR
Podle našeho názoru
není ničím jiným než podnikatelem vydávajícím se za ekologa.
Myslím, že v Chile ze začátku mnoho lidí nechápalo,
co to znamená být ekologem.
MICHELLE BACHELETOVÁ
Někteří chtěli, aby se tam investovalo.
Investovalo do produkce energie
pomocí řek.
Další chtěli pokácet les.
Nevěděli jsme, že tam byly další zájmy.
To byla část našeho problému.
Bývalá prezidentka Chile obvinila vašeho manžela
z vyhazování lidí z území.
Objevily se zprávy, že vám vyhrožovali smrtí.
No, ano, výhružky smrtí celé roky. Odposlouchávané telefony.
Byly tam obrovské zájmy.
Celých 25 let
jsem se opravdu dřela
a dělala všechno, aby se Dougovi podařilo to, co chtěl.
To je to, o čem jsi ráno mluvil.
- Jo. - Tohle všechno.
Nakreslil jsem to už dávno,
protože mi někdo řekl, že je to místo na prodej.
- Přijel jsem... - Je tam velké.
...do Chile v roce 1990, koupil jsem dům a opravoval ho.
Víte, koupili jsme pozemek, ne s myšlenkou vytvořit nějaký velký park,
ale pak se objevil další pozemek a pak jeden velký,
a brzy jsme měli základy parku.
Na jedné straně jste měli blázna, který snil o tom, že vybuduje park.
A na druhé straně...
DAGO GUZMÁN SPRÁVCE PARKU
...jste měli někoho, kdo by ten sen uskutečnil na celostátní úrovni.
Říká: „Chci se s tebou proletět, ale nespadni.“
„Nenabourej se. Nenabourej se.“
Byla mezi nimi hluboká oddanost.
EDGAR BOYLES FILMAŘ
Spojila je společná vize. A hádali se jako psi.
Občas se hašteříme.
Ne, myslím si,...
že je to touha...
spolupracovat proti trendu ničení divoké přírody.
Myslím, že to je tak velké a silné pouto,
jaké jen mohou dva lidé mít.
Nevadí ti, když si tady nebo nahoře uděláme malou přestávku?
- Ne, nahoře na kraji lesa. - Jo.
- To je asi dalších... - Souhlasím. Jasně.
- ...70, 80 metrů. - To zní dobře.
Jak to jde, Kris?
Jsem v pohodě.
Dobře.
Vždy jsem říkala,
že chci žít na jednom konci spektra, nebo na tom druhém,
ale nikdy uprostřed.
A než zemřu, chtěla jsem takovýto život.
Nevěděla jsem, co to je, ale věděla jsem, že chci něco...
divokého, buřičského,
riskantního, v tom smyslu, že to změní vše, co je tak pohodlné.
Doug by ze mě měl takovou radost
a byl by pyšný,
že jsem tu vylezla a...
podívala se, jak vypadá nejvyšší místo v parku.
Pro mě
je tohle způsob, jak se s ním naposledy rozloučit.
Doug na tuto horu poprvé vyšel
v roce 2008.
Byl horolezec
a vždy to byla jeho první láska.
Doug vyrostl na severovýchodě.
S lezením v Gunks začal už na základní škole.
Škola ho nezajímala, nikdy nešel na vysokou.
Považoval to za bezcenný způsob, jak strávit život přizpůsobováním se.
Prostě to všechno odmítl
a odešel.
V 17 letech...
odjel na západ...
Neměl žádné peníze.
Neměl vůbec představu jak...
Co tam bude dělat, co tam najde.
Doug nakonec skončil v Yosemite. A lezl v údolí a tak.
YVON CHOUINARD ZAKLADATEL FIRMY PATAGONIA
A já jsem lezl s ním.
Stali jsme se opravdu dobrými přáteli.
Po letech to byl Yvon, kdo mě a Douga nakonec svedl dohromady.
Doug a Yvon byli nejlepšími přáteli a dlouholetými lezeckými partnery.
Byli oba lezci světové třídy.
Byli to ti prvotní horolezci, surfaři a lyžaři,
kteří později vytvořili obchod s outdoorovým oblečením, jak ho známe.
Doug Yvona opravdu obdivoval,
a ten vztah se během 50 let měnil.
Yvon Dougovi opravdu naslouchal,
když vstoupili do jejich podnikatelského života.
SENDVIČE HOT DOGY
Nějak se mu podařilo získat franšízu
na stánek s hotdogy v Yosemitech.
A on provozoval ten stánek a lezl.
Byl to podnikatel.
A pokud chcete pochopit podnikatele,
studujte mladistvé delikventy,
protože ti říkají: „Tohle je na prd.
Udělám to po svém.“
A víte, Doug se stal podnikatelem dřív než kdokoliv jiný.
Já jsem byl kovářem
a vyráběl jsem lezeckou výbavu,
ale nepovažoval jsem se za podnikatele,
to až mnohem později.
Lezl jsem šest měsíců v roce a...
CHOUINARD VYBAVENÍ PRO HOROLEZCE
...začal jsem vyrábět vybavení.
Rozšiřoval jsem podnikání všemi normálními způsoby,
ale měli jsme mnoho jiných nápadů.
A řídili jsme se zásadou...
pracuj, když máš pracovat,
a bav se, když se máš bavit.
A když se objeví surf, běž surfovat.
A tehdy jsem potkal Kris.
Holky z východního pobřeží jsou trendy
Žeru ten jejich styl
A jižanské dívky S tím, jak mluví
Oslní mě, když jsem tam dole
Byla to surfařka, víte, nikdy nenosila boty.
Když byla na střední škole,
chodila do školy bosa
a učitel z toho šílel.
Ona taky byla mladistvou delikventkou.
Kris byla Yvonova sousedka.
HLAS MALINDY CHOUINARDOVÉ SPOLUMAJITELKA PATAGONIE
Bylo jí asi 15 nebo 16, když jsem se s ní seznámila.
Byla výjimečně přátelská.
Ráda mluví, ráda věci dělá,
ale je velmi pečlivá.
Vyrostli jsme na ranči mého pradědečka v Kalifornii.
Když mi bylo osm, můj táta se se svou ropnou společností
rozhodli jít do Venezuely,
do malé vesničky v údolí Orinoka.
Jednou odpoledne se mému otci udělalo zle
a o pět dní později zemřel na obrnu.
Po otcově smrti
se naše matka znovu vdala za blízkého rodinného přítele.
Byl to opravdu cílevědomý člověk a měl čtyři děti.
Tak nás bylo sedm a říkali nám chuligáni.
Byli jsme divocí.
Můj otec chtěl, aby jeho děti byly ty,
které skočí z vysokého skákacího můstku.
Nic nebylo nemožné.
A já jsem byla ta, která na to všechno slyšela.
Chtělo se po nás, abychom byli skvělí v tom, co děláme.
Je jedno co to je, ale buďte v tom dobří.
Odmítla jsem jít do soukromé školy, ale místní střední škola
byla tak špatná škola,
že jsem začala chodit na pláž a trávila jsem čas
se starším bratrem a Yvonem Chouinardem.
Tady mi bylo 15 let.
Měl naprosto jasno v tom, kým je.
Na druhou stranu, já jsem mnohem víc jako kamínek v potoce,
co se nechává strhnout a pohybuje se dolů řekou
a já se zaseknu o jeden kámen
a pak mě možná malý proud vytáhne
a posouvá mě dál.
Každopádně, vrátila jsem se domů po prvním ročníku vysoké
a máma mě posadila a řekla: „Musíš si najít práci.“
Tak jsem šla za Yvonem a stěžovala si,
a on mě najal na léto za dva dolary na hodinu.
Tak pro mě začala pracovat jako asistentka baliče.
Asistentka baliče.
Níž už to nejde.
A pak se ve firmě vypracovala.
A my se pomalu naučili
jak vést firmu společně.
Doug taky začal podnikat.
Založili průvodcovskou službu,
jmenovala se California Mountaineering Guide Service
A proto jsem založil North Face.
Potřeboval jsem vybavení pro klienty průvodcovské služby.
Tou dobou Doug potkal Susie.
Svou první ženu Susie jsem potkal při stopování.
Nabrala mě, když jsem stopoval.
Jednoho dne jsem jela...
SUSIE BUELL NÁVRHÁŘKA
...oblastí, které se říká Smaragdová zátoka
a Lake Tahoe,
a byl tam muž, co stopoval.
Tak jsem zastavila, nabrala ho a on měl lana
a všechnu jeho horolezeckou výbavu.
Byl tak arogantní.
Pamatuju, jak jsem si říkala: „Ten chlap je takový pitomec.
Ale je na něm i něco zajímavého.“
Nakonec jsme se vzali
a žili v North Beach v San Francisku.
THE NORTH FACE HOROLEZEČTÍ SPECIALISTÉ
Když jsme otevřeli North Face,
pozvali jsme skupinu Greatful Dead,
aby hrála při zahájení.
HELLS ANGELS KALIFORNIE
Doug si jeho budování
opravdu užíval a bylo to nádherné.
Vytvořil jedinečné prostředí
pro prodej jiného druhu oblečení a lezeckého vybavení.
North Face stále rostl.
A pak byl Doug neklidný, protože chtěl jet pryč
a jít na skály a nebýt svázaný.
Tak jsme ho prodali.
V té době Susie založila Esprit.
Spolupracovala s jinou ženou.
Prodávali jsme tyhle
velmi amatérské vzorky, které jsme vyrobili.
A pamatuju si, že jsem mu ukázala objednávky.
Doug se na to podíval, zavrtěl hlavou a řekl:
„Páni, to je příležitost.“
Začali jsme podnikat.
Pak se Esprit stal velkou značkou a my jsme se rozjeli.
Opravdu jsme společnost Esprit vybudovali.
Nakonec jsme expandovali za hranice
se spoustou partnerů všude kolem světa,
od Asie přes Austrálii až po Evropu.
Jsme uprostřed něčeho, co se snad stane
Národním parkem Patagonia.
Ale co se stane s tímhle?
Je jednou věcí mít velkou myšlenku,
ale je úplně něco jiného být schopný ji zrealizovat...
A u toho je potřeba úzce spolupracovat s vládou.
Tento park je jedním z pěti nových parků.
V každém případě
jsme koupili významné území
a navrhli vládě, aby s námi spolupracovala
a přispěla dalšími federálními pozemky.
Rezervace Alacalufes se může snadno stát národním parkem,
aniž by ztratila jakékoliv produkční možnosti.
Bylo by úžasné,
kdyby se všechny tyto projekty někdy skutečně staly...
RICK RIDGEWAY SPISOVATEL
...plnohodnotnými národními parky.
Přesvědčení, že se to skutečně stane, byla jiná věc.
Chile bylo zemí zcela založenou na těžební ekonomice.
Říká se, že těžba
je platem Chile.
Tvoří více než 60 % našeho vývozu.
Dnes je Chile největším světovým producentem mědi
a druhým největším producentem lithia.
Chile je těžařská země.
Je to těžební ekonomika.
Těžební průmysl je znečišťovatelem životního prostředí.
Ekonomickým smyslem politiků
bylo tyto pozemky a lesy využívat,
takže lidé, kteří byli v té době ve vládě,
myšlenku parku nepochopili.
V Latinské Americe nemá filantropie krajiny žádnou historii.
A tak přijde tenhle potrhlý Američan, jede tam a řekne:
„Koupím všechnu tu půdu v Chile,
udělám tam parky a vrátím je lidem.“
A oni na to: „Ale no tak. To nikdo nedělá.“
Ne, musí mít jiný důvod.
Doug sem začal jezdit v roce 1961.
Závodil na lyžích a všichni lyžařští závodníci trénovali mimo sezónu.
A tam začal chápat,
jaká je Argentina a Chile.
A měl je od začátku moc rád.
Tak se zamiloval do Patagonie.
Byl jeho nápad jet do Patagonie.
O dva týdny později jsme vyrazili.
Koupili jsme starou dodávku,
naplnili ji lyžemi, surfy
a horolezeckou výbavou,
ujeli jsme 16 000, 19 000 kilometrů nebo kolik to je.
Bylo to skvělé dobrodružství.
Legendární výlet.
Vždyť oni
definovali celou éru.
Definovali celý způsob života.
Lezení, surfování,
lyžování na nesjízdných vrcholech
a nakonec i zdolání jednoho z nejtěžších
a nejvýznamnějších prvovýstupů své doby.
Strávili jsme 60 dní snahou vylézt na Fitzroy.
Strávili jsme 31 dní v ledové jeskyni.
Myslím, že jsme měli 5 dní s počasím vhodným na lezení.
Byl jsem pryč devět měsíců.
Yvon Chouinard, můj starý přítel, a tři další kamarádi,
byli jsme v Chile velmi dlouho.
Zamilovali jsme se do Patagonie, té oblasti.
To jsem byl poprvé v Patagonii.
Bylo to jako americký západ před sto lety,
ale bylo to autentické.
Ta cesta byla dost dlouhá na to, abychom opravdu...
Změnila naše životy.
AŤ ŽIJÍ VESELÍ VEPŘI PATAGONIE 1968
Když Yvon přijel do Patagonie...
...s Dougem Tompkinsem aby vylezli na Fitzroy,
to místo byla divočina.
A pak jsme se vrátili přesně o 20 let později
a bylo to tam jiné.
Podívejte na to.
Mají připravené ulice a všechno ostatní.
Budou otevírat McDonald’s a Wimpy's.
Developeři vytyčili síť a vyvěsili dopravní značky
pro to, z čeho se stalo město Chalten.
Začali jsme si všímat
už dávno,
že se otepluje.
Začali jsme si uvědomovat, že ledovce začínají ustupovat.
Začali jsme se dozvídat více o...
změně klimatu.
A Doug byl první,
kdo to opravdu vycítil.
A myslím, že to byl dvojí aspekt jeho náruživého čtení
a jeho seznamování s určitými lidmi,
kteří ho vedli k dalším knihám.
CARLOS FUENTES VZDÁLENÍ PŘÍBUZNÍ
Dost se věnoval hlubinné ekologii
a bylo to přirozené,
protože všichni hlubinní ekologové byli horolezci.
Viděli, jak je příroda ničena.
A když ničíme přírodu, ničíme sami sebe.
Hlubinná ekologie vidí veškerý život jako vzájemně propojený.
Každý život má svou hodnotu.
Není závislý na tom, jakou hodnotu mu přisuzují lidé.
Po cestě do Patagonie jsem si řekl:
„Chci vyrábět oblečení do tamních podmínek.“
Yvon řekl:
„Chci vyrábět bundy.“
„Chci to nazvat Patagonia.“
Patagonia. Je to jeden z těch magických názvů.
A na logu, které jsme vymysleli,
je panorama Fitzroy.
Z toho či onoho důvodu mi řekl:
„Měla bys to vzít na sebe.“
Nakonec jsem ji vytvořila,
vedla a rozvíjela.
Yvon má spoustu nápadů,
ale neví, jak se k nim dostat.
A Kris to dokázala. A taky nerealizovala špatné nápady.
HLAS MALINDY CHOUINARDOVÉ SPOLUMAJITELKY PATAGONIA
To je ta důležitá část.
Byla cílevědomá a velmi sebevědomá.
Nakonec se stala naší ředitelkou a generální manažerkou.
Jakmile se Patagonia rozjela,
byl to, zejména na tu dobu,
opravdu rychlík.
A pak na začátku 80. let
se Yvon rozhodl, že bychom z Patagonie
měli udělat aktivistickou společnost.
Budoval jsem svůj podnik a začal jsem se bát o životní prostředí.
Chtěl jsem tlačit na to, aby moje firma byla stále zodpovědnější.
Ale Doug to neudělal.
Striktně ji budoval tak velkou, jak jen to bylo možné.
Dobře, Frede Astaire, pokračuj.
Emilyina fotka...
Tompkins není módní návrhář.
Vzhled Espritu vytváří jeho žena Susie.
Ale na vše ostatní, co souvisí s image společnosti
a jejím sdělováním veřejnosti, dohlíží sám.
Jo, je skvělá. Julie Hallová
- Rozhodně. - Dobře.
Esprit měl vlastní apartmán v Miláně,
Esprit měl apartmán v Paříži.
Esprit měl apartmán v New Yorku, v Tokiu.
Vešli jste do domu a byl tam triptych od Francise Bacona
v hodnotě pěti milionů dolarů
pověšený nad krbem.
V době největšího rozkvětu Espritu byl naprosto oddaný
a zcela zaujatý
celosvětovým podnikáním
v módním mega byznysu.
A pak přišla změna.
Myslím, že se to změnilo opravdu hodně.
Já jsem prostě, víte,
prošel tou branou někdy...
koncem 80. let.
A já si prostě řekl: „Musím dělat něco jiného.“
Myslím, že se cítil...
ztracený.
Byl ztracen vlastním přičiněním.
První věcí v módním průmyslu
je vyvolat pocit touhy,
že potřebujete nové věci.
A já si začal uvědomovat, že bych to neměl dělat,
protože jsem jen přispíval k destrukci světa.
VÝZVA K ODPOVĚDNÉ SPOTŘEBĚ
NAŠE POTŘEBY BÝVAJÍ DEFINOVÁNY VĚCMI, KTERÉ NÁM MOC NEDAJÍ...
V pozdějších letech Espritu
se vám katalogy a texty v nich
snaží nákup oblečení rozmluvit.
DEFINOVAL ESPRIT NOVÉHO DUCHA?
To přece nemůžete dělat a zároveň vymýšlet
jak všem zaplatit a posunout firmu dál.
...ABY NAKUPOVALI JEN TO, CO POTŘEBUJÍ.
Na začátku 90. let
jsem to už nevydržela.
Společnost se potýkala s problémy a já jsem se musela rozhodnout,
že se musím pokusit Esprit zachránit.
On a Susie se rozešli
a...
museli rozdělit i firmu.
Ona koupila jeho podíl
a to proto, že se chtěl vydat novým směrem.
Mohl se vrátit tam, kde byl naposledy
opravdu šťastný, což byla Patagonie.
Myslím, že to byla velká změna, ale pro něj důležitá.
LITO TEJADA-FLORES HOROLEZEC
Byl to ten samý člověk, ale jiný. Vlastně zajímavější člověk.
Přestěhovat se do Jižní Ameriky aby se zavázal projektu,
který se zdál být jakýmsi snem,
protože to byla jeho mantra,
zavázat se a pak to vyřešit.
A přesně to udělal.
Dal tomu všechno, co měl.
Nepřijel sem s žádným plánem.
CAROLINA MORGADOVÁ ŘEDITELKA REWILDING CHILE
Když přijel do Chile, chtěl se jen vymanit z podnikání s Espritem.
A protože byl pilot,
uvědomil si, že všechny farmy vlastní nepřítomní majitelé.
Koupili jsme malé farmy
od malých farmářů, které chtěli prodat.
Doug koupil 800hektarovou farmu Reñihue.
No, vlastně tady,
kde teď sedíme,
žil jsem tady rok a půl,
přímo tady.
Tohle byl obývací pokoj a kuchyně,
jídelna.
Opravil jsem starý hlavní dům naproti.
A byl bez elektřiny.
I když jsme měli 3krát 2,5 metrů,
nebo 3,5krát 2,5 metrů,
to by bylo...
- Jo. - ...víte?
- To je fuk. - Je to jedno.
Nemůžete...
Máme dvě ložnice.
Je to dům se dvěma ložnicemi.
Měl spoustu peněz.
Nebyl miliardář.
Byl to balík, pořádný balík, asi 150 milionů.
A mohl dělat cokoli.
A vybral si cokoli.
Naším prvním záměrem bylo chránit tu krajinu.
Ale v těch oblastech, kde to šlo,
jsme budovali demonstrační farmy.
Farmy, kde jsme mohli ukázat především sobě
a pak i ostatním lidem,
že se v té oblasti možná dá žít
a nekácet stromy.
To nebyla jediná možnost, jak tam žít.
Takže jsme začali na farmách,
sázeli jsme bobule,
vyráběli med
a dělali džemy
a měli jsme ovce a získávali vlnu.
A s tou vlnou jsme vytvořili síť řemesel.
Bylo to výnosné? Ne, nebylo.
Vždy, když jsme prodali sklenici medu, dali jsme vám pět dolarů.
Doug to říkával.
Ale on říkal, že to udělat může.
Mohl se rozhodnout, že bude ekologicky udržitelný
a možná ne ekonomicky udržitelný.
A mohli jsme poskytnout práci mnoha lidem.
Dřív mi nadával,
že bych měl... Měl bych prodat svou firmu a...
a dělat to samé, co dělá on.
Že on dělá správnou věc a já špatnou.
A já jsem chtěl vést svou společnost zodpovědně.
Držet se své firmy a používat ji jako nástroj.
Abych toho dosáhl,
řekl jsem si, že musíme přehodnotit, co tady děláme.
Naším novým posláním je,
že podnikáme, abychom zachránili naši planetu.
A tak jsem vzal tucet
našich nejvýše postavených lidí z firmy
a odjel do Patagonie.
A tehdy se Doug na stejném výletě seznámil s Kris.
V tuto denní dobu? Ano.
Byli jsme v Calafate, což bylo tehdy opravdu malé městečko.
Byli jsme v jedné restauraci
a dovnitř vešel Doug Tompkins.
Přišel ke mně, sedl si vedle mě
a řekl: „Bum.“
„Ahoj, jak se máš?“
A pak říká... To je klasický Doug.
A on řekl: „Co děláš?“
Řekla jsem: „Zítra ráno odjíždíme.“
„Proč odjíždíte?“
„Tohle je konec téhle cesty.“
„Jo, ale proč?
Proč nezůstaneš?
Vlastně proč nezůstaneš
a já s tebou odletím zpátky do Spojených států?“
Tak jsem řekla: „Ne a už se na to neptej.
Nepoletím.“
A pak mi začal volat ze San Franciska,
jakmile jsem se vrátila a on byl zpátky.
„Tak co děláš?“
„No, já, víš...“
Byla jsem tehdy s někým jiným,
ale věděla jsem, že se to stupňovalo.
A on byl okouzlující.
Byl velmi okouzlující.
Doug mi zavolal a řekl:
„Hele, znáš tu svou kamarádku Kris,
je to tvoje dobrá kamarádka, ne?“
A já na to: „No jo, patří k mým nejbližším přátelům.
Je kmotrou všech mých tří dětí.“
A on na to:
„Jo, co si o ní myslíš?“
Tak jsem mu řekl, jak je skvělá.
A pak mi doslova ten samý den
zavolala Kris a povídá:
„Hele, ten Yvonův kamarád Doug Tompkins, ty...
Už s ním nějakou dobu lezeš.
„Jo? Co je to za chlapa? Znáš ho dobře?“
A já na to: „Ou.“
Moje žena, když se dozvěděla,
že se Doug zajímá o Kris, řekla: „Panebože, to je katastrofa.“
Protože věděla, jak se v minulosti choval k ženám.
Doug byl divoký, mladý bonviván s mnoha...
mnoha známostmi.
A když Kris mluvila s lidmi o tom, jestli je to dobrá věc?
Lidé, kteří Douga znali, říkali: „Ne, Doug se změnil.“
„Doug bude dobrý. Doug se změnil.“
A ostatní ženy pořád říkaly:
„Člověče, k tomu klukovi se raději nepřibližuj. To je šílené.“
Byla tu část Douga, která byla trochu pitomec.
Takže jsme byli trochu nervózní.
Začala jsem pracovat s Yvonem.
Byla jsem tak mladá,
Myslím...
23 let tohohle,
Já jsem prostě myslela...
Nemůžu... Už to nechci dělat.
Byla jsem hotová.
Skončila jsem se tím životem.
Většina si myslí, že když to říkám,
že vždycky mluvím o Patagonii.
O tom ale nemluvím. Mluvím o sobě.
Můj život skončil.
Musela jsem ho změnit.
Mluvme o tom.
Říkala jsem si, že tam venku musí být něco jiného,
něco většího.
Něco tu děláme.
Doug mi občas zavolal.
A jednou jsem řekla: „Pojedu do Paříže,
budu pracovat na pařížské pobočce.“
A on na to: „Skvělé, uvidíme se tam.“
HOTEL DU LOUVRE PALÁC DU LOUVRE - FRANCOUZSKÁ KOMEDIE
A jak je jeho zvykem, je v Paříži.
Jdeme na večeři do jeho oblíbené pařížské restaurace.
A procházíme se po celé Paříži.
Říká: „Přijeď za mnou do Chile.“
Řekla jsem: „Ne, rozhodně ne.
Jsi světově proslulý sukničkář.“
A on se zastavil,
podíval se dolů na své nohy
a pak se podíval nahoru, zpátky na mě a řekl:
„Nikdy nedopustím, aby se ti něco stalo.“
Byl to jeden z těch okamžiků, kdy vidíte, jak se někdo
proměňuje i ve své vlastní mysli.
Mnohem později řekl,
že přesně věděl, že to je ono.
A já taky.
Říkala jsem si...
tohle je muž, kterého bych si měla vzít.
Ale... Bylo to šílené. Opravdu šílené.
Byla jsem zasnoubená s někým jiným.
Takže jsem nakonec
toho... snoubence opustila.
Pak jsem odjela do Chile za Dougem na deset dní
a zůstala jsem tam pět týdnů.
Byla to chemie.
Jako když... do vás uhodí blesk.
Odejdu z pozice generální ředitelky.
A v současné době hledáme někoho, kdo mě nahradí.
Doufám, že někoho najdeme do října,
zaškolím ho, tři měsíce mě bude denně sledovat
a pak 1. ledna zmizím.
A... pravděpodobně odjedu do Chile,
kde si myslím, že bude můj domov.
Vyhodila jsem do povětří celý svůj...
Bylo to skandální.
Prostě jsem zahodila svůj osobní život.
Ale měla jsem pravdu. Ukázalo se, že to byla skvělá věc.
A byl to velký skok do neznáma. Bylo to...
Mohlo to snadno dopadnout jakkoli.
To, co jsme dělali, bylo šílené.
Tohle je Dougovo a moje první rande.
Vzpomínám si, jak jsem si říkala: „Bože, co jsem to udělala?“
A tahle farma, na kterou teď míříme,
byla...
naprosto odříznutá.
4. dubna 1994.
Doug tu má neuvěřitelné pozemky.
Celý poloostrov,
krásné ledovce,
vodopády, řeky.
5. dubna 1994, ráno byl na našich spacácích led.
Je neuvěřitelně jasno a krásně.
Vydáváme se na jih přes lesy Coihue,
spíme v hotelu Nires, bez večeře
a uvelebujeme se ke spánku.
20. května, bouře už čtvrtý den,
nepolevuje.
Voda se se silným větrem tlačí do domu.
Vstáváme ve dvě ráno, abychom přivázali komín
a zabili obrovskou krysu.
Bez šance na odchod.
Nebyly tam telefony...
HLAS MALINDY CHOUINARDOVÉ
...nebyla tam cesta
a nebylo, jak se dostat pryč.
Takže byla s Dougem izolovaná.
Jsme čtyřicátníci a chceme dělat všechny tyhle věci.
A jsou velké a náročné
a v historii není moc lidí,
kteří by je dělali.
Takže nevíte... Tak nějak to vymýšlíte za pochodu.
A bylo to nové manželství.
Jen doufáte, že vlákna toho manželství
vydrží tlak společné práce,
společného života v těch intenzivních podmínkách.
Na začátku, jako první bylo potřeba
vytvořit chráněné území.
Byl to způsob, jak chránit krajinu.
Ale později
Doug a Kris přišli s myšlenkou vytvořit národní parky
a naše práce se tehdy opravdu změnila.
CHILE SANTIAGO
ARGENTINA BUENOS AIRES
Tady jsme tedy začali.
Tady jsme žili.
FARMA REÑIHUE
A celá tato část se stala Pumalínem.
Od hranic s Argentinou až k Tichému oceánu.
Tohle je první z nich.
Koupili jsme 3000 km2 a odtud se to rozrůstalo.
PARK PUMALÍN 3000 KM2
Nic z toho se nikdy neděje ve vzduchoprázdnu.
Okamžitě vyjíždíme
a mluvíme se všemi,
se starosty, se všemi zúčastněnými.
Takže je tu spousta podezírání.
Mnohokrát
nás potkal velký odpor.
Jdeme si tady promluvit se starostkou.
Chceme jí vysvětlit, jaká je myšlenka
darování pozemku, který je v jejím obvodu.
Myslíme si, že to podpoří.
Rozumí ochraně přírody.
Jde o vytvoření národního parku, který by začínal v Cabo León
a zahrnoval přírodní rezervaci.
Musíme říct „máme národní park“,
protože národní parky vytvářejí turistickou atraktivitu.
PARK PUMALÍN 3000 KM2
Celá tato oblast je tvořena mírným deštným pralesem, který je neprostupný.
Takže tady byla opozice převážně
ze strany federální vlády.
Zde se odehrálo pět let
vážných...
politických a sociálních konfliktů.
Co se vám na projektu Douglase Tompkinse nelíbí?
Nechtějí žádný pokrok.
Jsme chudá země...
JAIME ORPIS BÝVALÝ KONGRESMAN, CHILE
...potřebujeme pokrok,
abychom zvýšili naši úroveň.
Vycházeli jsme z diktatury, která v zemi vládla 20 let,
takže to byli zarytí pravicoví politici,
kteří by tu filantropii nepochopili.
Chile je země, která má dobrý důvod být vůči Američanům podezíravá.
V roce 1973,
Nixonova administrativa podpořila převrat,
který zahájil 17 let trvající brutální diktaturu
generála Augusta Pinocheta.
PINOCHETŮV REŽIM
Přesto když zde Tompkinsovi začali shromažďovat levné pozemky
pro ochranu divočiny,
byli ohromeni, když byli označeni za „ošklivé Američany“.
Abychom byli spravedliví,
Chile je velmi dlouhá a velmi úzká země.
A...
Doug a Kris kupovali spoustu pozemků,...
ANDRÉS VELASCO BÝVALÝ MINISTR FINANCÍ CHILE
...které představovaly pořádný kus jednoho z chilských regionů.
Armáda a námořnictvo se obávaly hlavně toho,
že pan Tompkins vlastní takové množství cizí půdy,...
PEDRO PABLO GUTIÉRREZ PRÁVNÍK
která sahala od hranic až k oceánu.
Byl tedy obviněn z rozdělení země na dvě části.
Pravice v Chile byla na roztrhání
a snažila se vymyslet, jak se s tím vypořádat.
13. března 1995,
prakticky všechny noviny v Chile...
NÁROD SLEDUJE IMPÉRIUM MILOVNÍKŮ PŘÍRODY
...a všechny televize informovaly včera o nás,
a znovu dnes ráno.
AMERIČAN KUPUJE ROZSÁHLÉ PLOCHY PRALESŮ NA VYSOČINĚ.
Těžké útoky ultrapravice a lososového průmyslu.
Vyrazili jsme do boje proti komerčnímu chovu lososů.
To jsou rybí farmy.
Je to obdoba vepřína.
Když sestoupíte na dno oceánu, uvidíte pod těmito klecemi
mrtvé moře.
Mořská ekologie byla zadušena.
Pod těmito klecemi nic nežije.
Lachtani se chodí ke klecím najíst.
Takže jsme na pláži nacházeli
zastřelené lachtany.
ODMĚNA ZA ZÁCHRANU LACHTANŮ
Doug vyhlásil odměnu za dopadení.
Dáme 2500 dolarů každému,
kdo nás dovede k tomu, kdo zabíjí lachtany.
A to bylo jako přilít benzín do ohně.
NOVÝ ÚTOK PROTI TOMPKINSOVI
21. dubna 1995,
v novinách se objevily další útoky proti mně a Dougovi.
TOMPKINS OPĚT UPROSTŘED KONTROVERZE
Začíná to vypadat jako jasné ohrožení našeho života tady.
FREI PROTI TOMPKINSOVI: „MYSLÍ SI, ŽE MU PATŘÍ ZEMĚ“
17. října, telefony jsou odposlouchávány.
Nová obvinění proti nám přicházejí z armády,...
DOUGLAS TOMPKINS: „GRINGO“ V NESNÁZÍCH
...jsem zvědavá, co přijde příště.
Bojím se o Dougovu bezpečnost.
Museli se na chvíli schovat na americké ambasádě.
Vyhrožovali jim smrtí.
FBI nám s manželkou řekla, že náš telefon je odposloucháván.
Víte, byli jsme Tompkinsovi přátelé.
BELISARIO VELASCO BÝVALÝ MINISTR VNITRA, CHILE
Vláda ho nešikanuje.
No, bylo tu hodně podezřívání.
Zdálo se, že je to první krok při získávání levné půdy...
CLAUDIO ALVARADO BÝVALÝ SENÁTOR, CHILE
...aby ji pak prodával za vyšší ceny.
Kolektivní představivost dává vzniknout mnoha věcem.
V té době jsem nebyla...
Byla jsem ministryní, ano, ministryní,
a studovala jsem problémy obrany.
A armáda měla různé teorie o tom, že to byl Izrael,
který se snažil zabrat část Chile, a tak dále.
Obviňovali nás, že vytváříme...
NEBEZPEČÍ LIKVIDACE CHEMICKÉHO ODPADU
...úložiště jaderného odpadu pro USA,
nový židovský stát,
přestože jsme byli anglikáni,
novou základnu pro argentinskou armádu,
aby přišla a jednou provždy skoncovala s Chile.
Povedená teorie byla,
že z jižního Chile odvezeme všechen dobytek
a nahradíme ho americkými bizony.
Mezi vámi dvěma se všemi vašimi projekty
v Chile a Argentině,
o kolik kilometrů čtverečních jde?
Osm tisíc.
- Osm tisíc? - Jo.
Necelých osm tisíc.
To je strašně moc kilometrů.
Je to nic.
Když porovnáte to,
co se ročně zachrání, a to, co se zničí,
jsme na straně poražených.
Ztrácíme 162 000 km2 divočiny ročně.
AMAZONIE, BRAZÍLIE 2009-2022
Tímto tempem přijdeme o veškerou divočinu během příštích 50 let.
MATO GROSSO, BRAZÍLIE 1984-2020
BOLÍVIE 1984-2020
Lidé mohou říkat, že Tompkinsovi ochránili
přes 8 000 km2 půdy, a je to hodně půdy,...
OREGON, USA 2017-2020
...ale je to kapka v moři ve srovnání s tím, co se děje denně.
KALIMANTAN, BORNEO 2017-2022
Ať už jde o pralesy v Indonésii
nebo o pastviny ve východní Africe, ať je to kdekoli...
POBŘEŽÍ SLONOVINY 2010-2022
...není to tak, že bychom získávali náskok.
Jen se snažíme nápor zadržet.
Jsme v této dokonalé bouři
rostoucí lidské populace...
GLOBÁLNÍ ODLESŇOVÁNÍ (1980-2022)
...nárůstu spotřeby a úbytku přírodních zdrojů.
A přesto všichni, kdo by mohli něco z toho skutečně změnit,
nejsou ochotni,
protože kulturní dopad těchto změn
je pro ně příliš velký.
Když jsme se snažili vytvořit park Corcovado...
PARK CORCOVADO 4000 KM2
...narazili jsme přímo na armádu.
Velká část území, které se nakonec stalo parkem,
patřila armádě
a ta ho využívala jako bombardovací střelnici.
Doug se setkával s generály
a snažil se je přesvědčit, aby toto místo zachovali
a zastavili bombardování.
Než jsme šli za vládou, abychom předložili nabídku,
byli jsme kompletně připraveni říct,
že my jsme do území investovali tohle.
Vládě jsme řekli:
„Darujeme náš park s veškerou infrastrukturou,
pokud dorovnáte jeden náš akr s až devíti akry
nevyužívané federální půdy.“
Tato páka nám umožňuje
udělat něco mnohem většího,
než co bychom byli schopni udělat sami.
Park Patagonia byl dalším velmi sporným projektem.
Koupili jsme několik kilometrů v Argentině
a pak jsme koupili nejstarší Estancii...
ESTANCIA VALLE CHACABUCO
...a 800 km2 v Chile.
Měli jsme představu, že by tento park mohl časem
přejít přes hranice do Argentiny...
...a chránit několik tisíc kilometrů.
V případě okolních komunit
šlo z velké části o rančery.
A někteří lidé byli naštvaní,
že bychom vyřadili z produkce
jeden z největších rančů v Chile.
A když jsme se dostali do Iberá...
PARAGUAY ARGENTINA BRAZÍLIE
...bylo to neuvěřitelně náročné.
PARK IBERÁ 7 120 KM2
Někteří obyvatelé říkají, že byli vysídleni a pak ignorováni
lidmi, které někdy nazývají eko barony.
IBERÁ REZERVACE CORRIENTES
Nevěříme, že Tompkins je multimilionář,
který se najednou změnil ve filantropa.
PARK PUMALÍN 3 087 KM2
Vedly se i spory
o pozemkové listiny a vlastnická práva kolem parku Pumalín.
Toto jedno nebo dvě procenta, což by představovalo přibližně 200 rodin,
mělo pocit, že jejich přítomnost v oblasti je „ohrožena“.
Strávili jsme pět let tím, že jsme všem dávali jejich pozemkové listiny,
aby se cítili dobře.
Aby nemohlo být pochyb o tom,
co je vaše a co patří parku.
Řeknu, že jsme stejně dobří jako kdokoli jiný v zemi
v tom, jak jsme řešili spory o pozemky.
To je to, co bolí nejvíc?
To je to, co bolí nejvíc,
protože to bylo přesně naopak.
Nebyli proti jen jednotlivci a někteří politici,
ale i některé instituce.
Odpor proti Tompkinsovi
nebyl podporován nikým jiným, než katolickou církví.
Toto je chybějící článek parku Pumalín.
300 km2 půdy ve vlastnictví katolické církve
známých jako Huinay.
Douglas Tompkins byl tak blízko tomu, aby Huinay získal.
Stalo se to, že na katolickou univerzitu byl vyvíjen nátlak,
aby nám to neprodala, a ona to prodala energetické společnosti,
společnosti Endesa, energetickému monopolu.
To se zdá být dost zlomyslné.
To bylo.
Dobře. Pozemky dole na...
- Budeme je kupovat? - Jo.
Museli hodně věřit tomu co dělali.
Devadesát osm procent lidí by to prostě vzdalo a řeklo:
„Ve vaší zemi se nedá žít.“
Protože my Chilané jsme se chovali velmi špatně.
25. února,
každý den další zprávy, které je třeba snášet.
Doug je zcela ovládnut hněvem a frustrací
a moje nervy jsou napjaté.
Proč tohle děláme?
Vracím se domů k vážné konfrontaci.
Hodně pláče, upřímnosti
a láskyplné odpovědi.
Přemýšlím, že bychom to možná všechno vyplnili,
ale nechci nic, co by bylo příliš rovné.
Takhle, a pak se to zakřiví.
Tak to bude mít přirozený vzhled.
Věřím v přístup veřejnosti.
Musíme budovat veřejnou infrastrukturu.
Máte tu návštěvnická centra, máte kempy,
dokonce i hotely,
parkoviště, stezky, rozcestníky,
kanceláře pro správu, značení.
Máte všechny tyto věci,
které tvoří národní park.
Byl to takový perfekcionista.
Když vedl Esprit, měl nad stolem cedulku
s nápisem „Žádný detail není malý“.
Doug byl přesvědčen, že svět bez krásy nestojí za to.
Musíte si uvědomit, že pro Douga jsou toto čistá plátna.
To, co udělal, je,
že vytvořil zarputilou, neúnavnou
honbu za krásou.
Traktorista je jako umělec.
S traktorem můžete namalovat krajinu,
ale musíte mít dobrou techniku.
Protože později si to vyfotíme
a uvidíme vaši práci, vaše dílo.
Když jsme poprvé začali pracovat v Chile a Argentině,
mysleli jsme si, že jen chráníme rozsáhlá území.
Ale ve skutečnosti
je to tak, jak se říká,
krajina bez divokých zvířat je jen scenérie.
Vše se změnilo, když jsme dorazili do Iberá.
Uvědomili jsme si, že chybí spousta živočišných druhů,
od jaguárů až dolů.
Už jsme se nezabývali vytvářením národních parků.
Začali jsme se zabývat vytvářením plně funkčních ekosystémů.
Nastal čas na rewild.
Zjednodušeně řečeno,
rewilding je navrácení druhů, které na dané místo patří,
ale z jakéhokoli důvodu zmizely.
Pytláctví, lov,
pastva hospodářských zvířat.
Každý druh hraje v ekosystému významnou roli.
Aby lamy guanako byly ve velkém počtu
a poskytovaly potravu pumám.
Pumy loví guanako a poskytují potravu mrchožroutům.
Nejde o pouhé obnovení jednoho druhu,
ale o jejich interakci.
Program rewildingu má naše strážce parku...
CRISTIÁN SAUCEDO MANAŽER REWILDING CHILE
...z nichž mnozí jsou bývalí kovbojové,
ale dnes monitorují pumy.
Arcelia byl synem hlavního lovce pum.
Takže chodil do terénu se svým otcem
a dostávali plat,
ale za každou kožešinu, kterou přinesli, dostali bonus.
Co by si váš otec pomyslel, kdyby vás teď viděl,
jak tohle všechno děláte?
S tolika pumami!
S tolika pumami, aniž by je zabil!
Aniž bychom zabili jakoukoli z nich!
Je to změna!
Jistě, že je to změna. Je to pro mě obrovská změna.
Z etického hlediska
musíme sloužit biologické rozmanitosti jako hlavnímu principu.
Musíme sdílet planetu s ostatními tvory.
To znamená, že jim musíme poskytnout životní prostředí,
aby se evoluce mohla dále rozvíjet.
Nadměrnou expanzí vytlačujeme zvířata z jejich životního prostředí.
Je to sebezničující vývoj
a právě to považujeme za patologické,
že se stále rozšiřujeme a rozšiřujeme a rozšiřujeme,
dokud nedojde k nevyhnutelnému kolapsu.
18. února,
proč jsme vlastně nikdy společně nevylezli na naši horu?
Je to takový dar být tady nahoře
a vidět to všechno tvýma očima.
Doug uskutečnil první výstup
a víte, tradičně, když vylezete na horu jako první,
můžete ji pojmenovat.
A Doug ji pojmenoval po Kris.
To byl velký, velký výkon.
Ano, to bylo obrovské.
Takže Kristine
je nejvyšší bod parku
a takový korunní klenot.
Víte, lepší valentýnský dárek
než tohle pro svou ženu neuděláte.
Jo. Vždycky pro mě dělal takové věci.
Bylo to mezi nimi intenzivní,
ale byli do sebe hluboce zamilovaní. Bylo to vidět.
Vždycky se o ni staral a ona o něj.
Viděli jste je spolu a bylo to jako...
byli jako puberťáci,...
TIMMY O'NEILL HOROLEZEC
...kteří se někde v koutě muchlují.
Bylo to všechno o lásce.
Za prvé, každý den
jí posílal zprávy.
MÁM KRÁSNOU ŽENU, KTEROU MILUJI.
Byly to fotky.
MILUJÍ SE A ZBOŽŇUJÍ SE
Měli pro sebe přezdívky.
LOLO MILUJE PTÁČKA
Vím, že ona byla Ptáček.
KRÁSNÍ VZÁCNÍ PTÁCI, KTERÉ MILUJI
Živě si pamatuji
na jedno opravdu milé
DVD, které udělal.
Láska mého života je prvotřídní žena pro všechna roční období.
Je v 60 tak krásná.
Jsi pro mě ta jediná.
PTÁČEK MŮJ JEDINÝ! VŠICHNI TĚ MILUJEME!
PTÁČEK A JEJÍ „LOLO“ UŽ OBA ŠEDESÁTNÍCI!
To je Dougova tajná stránka, kterou jsem nikdy neviděl, ale...
Tady to je.
Je to pořádný vrchol, co?
To je.
Jsem tak ráda, že jsem tady.
Já a Jimmy už jsme tady byli.
Byli jsme tu před 12 lety
s Yvonem a Dougem.
Jo!
- To je další pro nás. - Konečně se nám to podařilo.
První výstup s Medicaidem.
To se nedá překonat.
Vzpomínám si na neuvěřitelný západ slunce,
jako ten, který jsme viděli včera večer.
A myslel jsem na Douga.
Ne, to moje biologické hodiny tikají.
Opravdu to cítím.
Máš spoustu práce, kterou musíš dokončit.
- Musím dodělat nějaké projekty. - Vzpomínám si...
To jsou dlouhodobé projekty a říkáte si,
musíte to dokončit.
- Vzpomínám, jak jsi... - Opravdu mě zajímá,
jestli zvládneme dokončit tohle nebo tamto.
A to zabere spoustu času.
- Čas je všechno. - Jo.
Ten je nejcennější.
- Život... - Vždycky je.
Život letí.
Jo.
Musela jsem Douga přemluvit, aby na ten výlet jel.
Tedy nejdřív.
Pak se pro to nadchnul.
Říkali jsme si, že bude fajn udělat si výlet na mořském kajaku po velkém jezeře
nedaleko Národního parku Patagonie.
Vzali jsme je všechny k jezeru
a oni strávili hodiny přípravou všech lodí.
Jdi do toho, zlato.
Jsou to kajakáři světové třídy,
ale někoho si najali,
aby jim ten výlet připravil.
Vyjeli se zodiakem a pak dali své lodě na vodu.
Doug a já jsme byli ve dvojkajaku.
Yvon a Weston byli v singlu.
A Jeb a Lorenzo byli v dalším dvojkajaku.
Čtvrtý den se opravdu zvedl vítr.
Vítr hnal dvou a půl metrové vlny na všechny strany.
Měli jsme problémy s kormidlem lodi, kterou jsme si půjčili.
Pro mě a Douga bylo opravdu čím dál těžší
udržet loď po větru.
Narazila do nás vlna.
Najednou jsme byli vzhůru nohama.
A tak jsem Dougovi řekl:
„Bože, přemýšlím, jestli bychom neměli zkusit plavat,
protože jestli se dostaneme doprostřed jezera,
jsme určitě mrtví.“
A tak jsme se rozhodli, že to zkusíme.
Říkal jsem si,
že mi zbývá asi deset minut.
V tak studené vodě se dá přežít možná jen půl hodiny.
A pak přišla vlna... Další vlna se přes mě převalila a já si uvědomil,
že se začínám topit.
A pak se něco zlomilo
a já řekl... Vykřikl jsem: „Ne.“
A začal jsem plavat, co to šlo.
A za chvíli přijeli Jeb a Lorenzo na svém dvojkajaku.
Chytil jsem se za záď a oni mě začali táhnout.
Náhodou jsem dorazil k Dougovi jako první.
Chytil se za záď...
...a já jsem kajak otočil
a začal pádlovat ke břehu.
On nepanikařil.
Kopal.
Mohl se mě snadno chytit a převrátit mě.
Ale nebylo možné bojovat s podchlazením,
které se začínalo dostavovat.
A já to opravdu cítil, jak ztrácel
sílu kopat a držet se.
V posledním okamžiku se Doug díval nahoru do údolí Aviano
a jen...
si téměř pro sebe broukal.
Když už neměl sílu držet se lodi,
musel jsem ho zvednout do náruče a udržet mu hlavu mimo vodu.
Prostě jsme... Nemohl jsem...
ho držet a zároveň držet pádlo.
A v tu chvíli jsem přišel o pádlo.
Doug a já jsme takhle pluli asi hodinu,
hodinu a půl.
A pak jsem...
slyšel přilétat vrtulník.
Vytáhli nás plovoucí ve vodě na břeh.
A pak jsme jeli do nemocnice.
Pomalu přicházely lámané zprávy.
Konečně, je to Doug, Rick, vrtulník.
Vím, že máš velké potíže.
Instinktivně to vím, aniž bych to věděla.
Venku se modlím k bohům,
prosím, prosím, prosím,
přiveďte mi ho zpátky.
Vzali nás do chaty, kde zazvonil telefon
a majitel chaty to zvedl
a... po chvíli zavěsil,
podíval se na nás a řekl:
„Teď je Doug opravdu mrtvý.“
Spěchala jsem do pokoje, kde na tobě pracovali několik hodin.
Studené tělo, měkké.
Vylezla jsem na tvou postel a lehla si vedle tebe.
Chtěla jsem jen, abychom spolu byli v kokonu
a nechali všechno a všechny ostatní jen tak zmizet.
A já jen zíral do své polévky.
A vzpomínám si, jak Yvon zíral do své polévky.
A pak...
vzal lžíci a začal
ji jíst,
velmi pomalu.
A pak se podíval na mě a řekl:
„Sněz svou polévku. Je opravdu dobrá.“
A já jsem se ujistil, že...
jsem ocenil
každou lžíci teplé polévky, která mi prošla hrdlem.
A pak jsme s ním druhý den letěli.
A já seděla vzadu s rakví.
A v tašce jsem měla nůž.
A začala jsem vyřezávat naše jména.
Nevšimla jsem si toho, ale jak jsem...
vyřezávala ta velká písmena
a vyřezávala jsem, jak nejsilněji jsem mohla,
pořezala jsem se.
PTÁČEK
Na truhle je krev,
na mně je krev.
A...
Byla jsem bez bezpečnostního pásu.
Tak moc jsem se snažila dostat Ptáčka a Lolo na tu truhlu.
Nakonec Rick, který seděl až nahoře u pilota,
přišel a řekl:
„Sedni si, sedni si na své místo,
zapni si bezpečnostní pás a dej mi ten nůž.
Jsi hotová.
Tohle chceš, aby viděli, až přistaneme?“
Byla úplně mimo.
Víte, do té míry, že nechtěla žít.
Nechtěla prožít život... bez něj.
Doug zemřel před třemi dny
na výletě se svými nejlepšími přáteli.
S Yvonem Chouinardem, jeho celoživotním přítelem,
s Rickem Ridgewayem, který také málem zemřel,
a s Westonem Boylesem,
„malým chlapcem“ skupiny,
který s ním zůstal až do samého konce.
Nikdy ho nenechal samotného.
A za to mu budu navždy vděčná.
Tento člověk, Douglas, prožil život hodný staletí.
Nedokážu si představit život bez něj, ale tady jsme.
Děkuji, že jste přišli.
Spustili jsme Dougovu rakev do hrobu.
A pak všichni lidé, kteří přišli,
všichni obyvatelé ze sousedních měst, stovky lidí,
všichni jsme začali na jeho rakev házet hlínu holýma rukama.
DOUGLAS RAINSFORD TOMPKINS 03. 1943-12. 2015
Trvalo mi dlouho
než jsem se rozhodla, že nepůjdu s ním.
Je to dobré místo k návštěvě.
Byla jsem... po jeho smrti tak dlouho bez sebe.
Každý den.
17. května.
Když jsi opustil Esprit,
začal jsi hledat, co by mohlo být dál.
Velkolepé gesto žít nový život.
A já teď sedím nad stejnou propastí.
Musí tu být nějaký nový příběh.
Možná právě o to jde, Ptáčku.
Je čas to všechno sepsat.
I když mám pořád pocit, že to byla...
amputace,
nejen ztráta,
cítím...
že tahle Dougova velká odvážná vize
byla nejspíš tím, co mě udrželo pohromadě.
Bylo to pro mě jako záchranný člun.
Nikdy jsme se nezastavili.
Všechno jsem řídila.
Všechny ty věci, o kterých věděla, že jsou neudržitelné,
jo, to všechno zastavila.
A ona... se vzchopila a převzala to.
Všechny farmy jsou pryč.
V jednu chvíli jsme měli třináct farem.
Nedokázali jsme je učinit soběstačnými.
Bylo to příliš drahé.
Nemohla jsem si pomoct, ale měla jsem pocit, že Douga zklamu.
Nebylo možné je udržet v chodu,
ale bylo těžké je nechat jít.
Začalo to pro mě být tak černobílé.
Nebylo pochyb.
Bylo to binární. Celý můj život se stal binárním.
Chci umřít, budu žít.
Uděláme tohle. Tohle dělat nebudeme.
Doug, chtěl udělat tohle, neuděláme to.
Zavřete to.
Pumalín je hotový.
Valle Chac už je skoro hotový.
Iberá, uděláme to.
Pojedeme dvojnásobnou rychlostí,
dvojnásobným rozsahem.
Prostě jdeme. Nemáme co ztratit.
To byla moje mantra: „Nemám co ztratit.“
To nejhorší, co se mi mohlo stát, se stalo.
Vstoupila do úplně nové životní etapy.
A postupně Kris
nenašla jen důvod, proč jít dál,
ale stávala se stále bojovnější
a odvážnější.
Vždy jsem si připadala jako kamínek v potoce.
Teď už ne.
Vím přesně, co chci dělat.
Žiju opravdu s velkým záměrem.
Takže nový park by měl...
NÁRODNÍ PARK KAWÉSQAR
...9 300.
Měl by 9 300 kilometrů čtverečních.
Je to další Pumalín nebo Corcovado.
Jo.
80 000 km2.
To je něco.
Nevyhnutelně si musela položit otázku, co bude dál.
Víte...
Myslím si, že nejpodnětnější příležitostí je rewilding.
Takže tohle jsou
dva z první skupiny, která byla vypuštěna.
Ano.
Ale komunikují s ostatními, kteří jsou divocí.
- Já vím. - Takže se jim
venku daří mnohem lépe než v ohradě.
Bylo potřeba udělat mnohem víc než jen chránit půdu.
Žádné z těchto míst nemůžete nazvat
obnoveným nebo zdravým, dokud se všichni nevrátí.
Kris v tuto chvíli pomohla
s reintrodukcí více než tuctu druhů,
nakonec včetně jaguára,
což se ještě nikomu nepodařilo.
Byl to Dougův nápad,
udělat cokoli půjde, abychom jaguáry vrátili zpět.
Jaguár je symbolický.
Je tady na vrcholu potravního řetězce.
Byl to jeden z jeho snů.
Takže jich máme devět k vypuštění.
A to za předpokladu, že obě mláďata,
která jsou obě samice...
Ano.
...mají dvě mláďata.
Možná. Možná jedno.
- Jo. - Ano.
Neuvěřitelné!
Pokaždé, když na to pomyslím, skoro brečím.
Opravdu a doopravdy.
Možná jsou národní parky jako...
Petriho misky.
A...
až půjde všechno k čertu,
národní parky, velká chráněná území, by mohly být Petriho miskou,
ve které by se evoluce mohla tak trochu restartovat.
Kdo ví?
Pomáhat chránit biodiverzitu, jako to dělá Kris,
má vlastně přímou souvislost
se změnou klimatu.
A prostřednictvím té vazby
i s přežitím našeho druhu na této planetě.
2. března 2017,
vláda dnes vyslala kouřový signál.
Dohodu podepíšeme tady 15. března.
Nejprve přišla obrovská úleva, a pak chvilkové štěstí,
které ustoupilo mému nekonečnému obdivu k tobě.
Ptala jsem se sama sebe, jak jsem se dostala tak daleko bez tebe?
Ale pak jsem si vzpomněla, že jsi tu byl celou dobu.
DOUGLAS RAINSFORD TOMPKINS 03. 1943-12. 2015
Když tomu věnujete nejen spoustu svého bohatství,
ale i hodně svého života
a pak se rozhodnete být pohřben na tomto místě.
Víte, to znemožnilo komukoliv říct:
„On je tu jen na návštěvě.“
V celé zemi
se rozmohla lítost
nad vdovou.
Všechny to zmobilizovalo...
„CHCEME OBNOVIT KRAJINU A VRÁTIT JI VEŘEJNOSTI“
...a zdálo se, že veškerá opozice...
TOMPKINSŮV NÁRODNÍ PARK JE OFICIÁLNÍ
...proti tomu, o co se snažili, se vypařila.
PŘIPRAVUJE SE PŘEVOD PARKŮ
Historické. Je to historické.
Vážně, tohle ještě nikdo nikdy neudělal.
Když jsem byla prezidentkou, sešly jsme se s Kristine
a rozhodly jsme se, že by mohlo být zajímavé,
že by dvě ženy pokračovaly v prosazování toho, co Doug... co...
měl jako skutečně důležitý sen.
Ale pravdou je,
že jsme potřebovali ty parky dokončit.
Musíte si uvědomit, že jsme nesli nevýslovnou odpovědnost.
VIZE
V minulém roce jsme utráceli
až 6 milionů dolarů ročně.
Takže jejich nedarování
by nakonec znamenalo ekonomickou katastrofu.
Ola!
Všichni naši nejlepší tesaři staví ceduli!
Nemůžu tomu uvěřit!
Bylo tak odvážné a tak nepravděpodobné,
že by se to podařilo.
CHILSKÁ REPUBLIKA NÁRODNÍ PARK PUMALÍN
Všech pět nových národních parků najednou
a rozšíření tří dalších.
Ale prostě jsem měla pocit, že teď nebo nikdy.
Tohle je ta chvíle.
Řekněte: „Pumalín“.
Pumalín!
Tohle je zatraceně dobrý tým.
A podílejí se na něm stovky lidí.
Chceme, aby je vláda udržela.
Ale kdo ví, co se stane?
ZAVŘENO
Některé z nich ještě uvidíme, některé ne.
Ale je to spousta lidí,
kteří se blíží ke konci něčeho.
Byli jsme rodina...
Opravdu.
...po 25 let.
A máme se rádi a ctíme se navzájem.
Jménem celého týmu
připíjíme na Douglase a Pabla Carrasca.
- Jo. - Ano.
O víkendu před příjezdem prezidentky na slavnostní ceremoniál
jsem si něco přečetla.
A hned jsem viděla dvě slova, která byla podmíněná.
Mohli bychom, chtěli bychom, ne jsme.
To mi říkalo, že u jednoho z parků,
největšího z této sbírky osmi,
není úplně jasno, jestli to půjde.
A pro mě to bylo všechno, nebo nic.
Buď je uděláme všechny, nebo neuděláme nic.
Takže je to obrovské riziko, když... když to neprojde.
Po tom všem, co se jim stalo,
po všech těch letech, kdy se snažili přesvědčit
různé vlády, aby něco takového udělaly,
a nikdy se jim nepodařilo pokročit,
určitě musela mít pochybnosti.
Myslela si, že se může cokoli změnit.
Ještě hodinu před obřadem
jsem netušila,
jestli to vyjde nebo ne.
To je ono.
Pojďme.
Když dorazila, měla jsem opravdu kamennou tvář.
Znovu jsme se potkáváme.
A ona se chtěla sejít u Dougova hrobu,
na tom malém hřbitově.
HŘBITOV VALLE CHACABUCO
Oslovovala Dougův hrob
a mluvila o Dougovi
a já si jen myslela, že to zabalím a celou tuhle práci ukončím.
A měla jsem dva proslovy,
jeden samý hněv a síru,
kdyby se nějak něco zvrtlo.
A druhý, který byl gratulační.
A pak někdo přišel vedle mě
a řekl: „Je to tam.“
„Je to v pořádku.“
Tak jsem se otočila k prezidentce a řekla:
„Bože, to je ale historický den.“
Mám mapu místa, které si mohli představit jen bohové.
To, co bylo pro Douga v roce 1992 pouhým snem,
se stane Národním parkem Pumalín.
Tyto parky patří vám.
Chraňte je celým svým srdcem.
Zvolte si život.
Zvolte si krásu.
Lolo, dokázali jsme to!
Bože můj. Vy jste...
Byla někdo, komu jsem byl tak trochu mentorem,
a moje dobrá kamarádka a stála tam s prezidentkou Chile
a podepisovala ty papíry
na vytvoření těch parků a, ježiš.
Jo. Já jsem... Tekly mi slzy.
Byl to docela hrdý okamžik.
Proto je největší na světě.
- Měla byste být tak pyšná. - Jo, asi jo.
Vytvořili největší dar půdy v dějinách lidstva.
Doug nasadil laťku tak vysoko,
že by byl pyšný, kdyby se ho někdo pokusil překonat.
Větší parky, větší ochrana přírody.
Panebože!
Podívejte se na něj. Podívejte, podívejte.
To je kondor.
Podívejte se na tu neuvěřitelnou divočinu,
kterou s Dougem chránili...
kam až dohlédnete.
Změnilo to celý přístup k ochraně přírody v Latinské Americe.
Lidé teď chtějí zakládat tyto parky.
Takže teď se podílím na založení nového parku
dole na cípu Ohňové země.
3000 kilometrů čtverečních.
Přišel jsem s tím nápadem a dal jsem ho Krisině organizaci.
Říkáme mu Park na konci světa.
Víte, Doug mě tady peskoval,
že bych měl dělat to samé, co on.
Takže teď to začínám dělat.
Vždy jsem byla ta hodná
pro vás dva.
Snadněji jsem se přizpůsobovala
a bylo těžší mě odmítnout,
ale...
Bože, to je ale život.
Jo.
To je ale život.
TOMPKINS CONSERVATION VE SPOLUPRÁCI S CHILE A ARGENTINOU
VYTVOŘILA NEBO ROZŠÍŘILA 17 NÁRODNÍCH PARKŮ.
OCHRÁNILI 60 000 KM2 PŮDY A JEJICH POČET STÁLE ROSTE.
REWILDING ARGENTINA A REWILDING CHILE POKRAČUJÍ V PRÁCI TOMPKINS CONSERVATION,
KTERÁ SPOČÍVÁ V REINTRODUKCI DRUHŮ A VYTVÁŘENÍ PARKŮ.
V ROCE 2022 V DUCHU SVÝCH PŘÁTEL
VĚNOVAL YVON CHOUINARD SPOLEČNOST PATAGONIA
V HODNOTĚ 3 MILIARD DOLARŮ NA FINANCOVÁNÍ ZÁCHRANY PLANETY.
NA LÁSKYPLNOU PAMÁTKU JENNIFER RIDGEWAYOVÉ
ŽIVOT V DIVOČINĚ
Překlad titulků: Lucie Březinová