Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
11. maaliskuuta, enimmäkseen aurinkoista...
Tunnen lähes 20 vuoden muistot tässä laaksossa.
Vuodet täynnä iloa, tuskaa,
epäilyksiä ja varmuutta.
Uudenlaista rakkautta,
vahvaa ja kestävää.
Harva on elänyt kuten me täällä,
siispä kaipaan sinua, kultaseni.
Mikään ei rauhoita minua kuin vakaa kätesi.
Palaa kotiin vaimosi luo.
JOULUKUU 2015
Douglas Tompkins kuoli tiistaina onnettomuudessa Chilessä.
Hän oli vakaumuksellinen luonnonsuojelija.
Hän rakastui Patagoniaan nuoruudessaan 60-luvulla -
ja palasi ostamaan maata 90-luvulla.
Hän asui Chilessä 25 vuotta ja jättää -
jälkeensä maailman suurimman hyväntekeväisyyshankkeen.
Tompkins oli visionääri.
Hän perusti hankkeen vaikeana aikana,
jolloin ympäristösuojelijoita pidettiin ekoterroristeina.
Doug oli suuri persoona.
Kun hän kuolee yllättäen, kaikki ajattelevat...
He eivät tienneet, mitä ajatella.
Murtuisinko?
LUONNONSUOJELIJA
Jos murtuisin, kaikki olisi ohi.
Menettäisimme 25 vuoden työn.
Väki ei tiennyt, palaisinko vai en.
Olin menettänyt elämäni rakkauden.
Olin haavoittunut, pudonnut polvilleni.
Sain ystävältäni kirjeen,
jossa hän sanoi:
"Sinun on tehtävä valinta, ja se pitää tehdä heti."
"Tätä tarinaa voit elää."
"Voit kertoa kaikille menneestä elämästäsi -
ja surra Dougia lopun elämääsi."
"Tai voit mennä töihin ja jatkaa."
"Mitä aiot tehdä?"
Kyseessä oli valinta.
KOLME VUOTTA MYÖHEMMIN
Lasketaan se tähän.
- Monitaitoinen malli. - Niin.
Hän taisi vitsailla.
- Niin toivomme. - Hän vitsaili.
Niin uskon.
Sain nämä. Nämä ovat K2:lta.
- Ei. - Ne ovat...
- Ei. - Mitä?
Mistä vuodesta on kyse, Rick?
Vuodesta -78.
Rick raahaa meidät vuorelle.
Toin sinulle toisen hakun.
Se on paljon kevyempi.
- Tai oikeastaan toin... - Voi ei.
...monta hakkua itselleni ja Pablolle.
Tämäkö se on?
Tai voit ottaa yhden näistä...
Taidan mieluummin ottaa pitkän...
Selvä.
On aika lähteä.
Dougin kuoltua Rick soitti minulle ja kysyi,
haluaisinko hänen ja Krisin seuraksi vuorikiipeilymatkalle.
Hänen mukaansa Kris todella halusi...
VUORIKIIPEILIJÄ, ELOKUVANTEKIJÄ
...kiivetä sille vuorelle.
Ymmärsin sen.
Ymmärsin syyn.
Vuori on todella erityinen.
Siinä on vuoremme.
Voi luoja.
Oikeasti.
Olen pahoillani, mutta...
Voi luoja, katso sitä.
Katso tuota! On vähän lunta.
- Vähän. - Ihan vähän.
Tätä kauempana en ole tässä puistossa ollut.
Emme koskaan nähneet tätä.
Lennämme paljon, mutta emme laskeutuneet tarpeeksi usein.
Emme tutustuneet alueisiin kunnolla.
Teimme vain töitä.
Tämä on minulle todellinen herätys.
Aivan alussa -
Doug ja minä elimme keskellä tätä paratiisia,
ja me sanoimme,
että olisi mahtavaa pelastaa tämä paikka.
Säilyttää se -
ilmaston takia ja kaikista muista syistä.
Juuri nyt -
jokaisella tuloslistalla -
luonto on tappiolla.
Mitä voi tehdä tänään -
pelastaakseen planeetan kriittiset alueet?
Mikä oli visiosi? Miksi tulit tänne?
CHILE ARGENTIINA
Aloimme laatia suunnitelmaa.
LUONNONSUOJELIJA
Ymmärsimme, että oli mahdollista -
perustaa kansallispuisto -
yksityisenä toimijana.
Päätimme lahjoittaa sen takaisin Chilelle.
MAAN OSTAMINEN
Äärimmäinen, oma lähestymistapa maapallon pelastamiseksi ostamalla.
Tompkins ja hänen vaimonsa Kris ovat hankkineet maata suojelua varten -
ennennäkemättömässä mittakaavassa.
Alue on Yosemiten kansallispuiston kokoinen.
Ostitko tuon tulivuoren?
Se tuli mukana.
Jotkut täällä alkoivat kysellä,
mitä nämä amerikkalaiset oikein aikoivat.
ENTINEN SENAATTORI, CHILE
Meidän mielestämme hän on pelkkä ekologiksi naamioitunut liikemies.
Chilessä monet eivät ymmärtäneet aluksi,
mitä ekologina oleminen tarkoitti.
CHILEN ENTINEN PRESIDENTTI
Jotkut halusivat sijoittaa kohteeseen.
Sijoittaa ja tuottaa energiaa jokien avulla.
Toiset halusivat hakata metsää.
Emme tienneet suunnitelmista.
Se oli osa ongelmaa.
Chilen entinen presidentti on syyttänyt miestäsi -
ihmisten karkottamisesta alueelta.
Sinun on kerrottu saaneen tappouhkauksia.
Kyllä, tappouhkauksia vuosien ajan. Puhelimia kuunnellaan.
Panokset olivat suuret.
Olen todellakin 25 vuoden ajan -
paiskinut töitä täysillä -
mahdollistaakseni Dougin suunnitelmat.
Tästä puhuit tänä aamuna.
- Niin. - Kaikesta tästä.
Tein sen selväksi kauan sitten,
koska joku kertoi paikan olevan myynnissä.
- Tulin tänne... - Paikka on iso.
...Chileen vuonna 1990, ostin talon ja korjailin sitä.
Ostimme maa-alueen emmekä suunnitelleet mitään suurta puistoa,
mutta sitten toinen alue tuli myyntiin ja sitten hyvin suuri alue,
ja pian meillä oli kansallispuisto aluillaan.
Oli hullu mies, joka haaveili puiston perustamisesta.
Ja toisaalta...
JOHTAJA, PUMALÍNIN KANSALLISPUISTO
...joku, joka tekisi unelmasta totta kansallisella tasolla.
Vaimo sanoo: "Haluan lentää kanssasi, mutta älä putoa."
"Älä putoa."
He olivat omistautuneet toisilleen.
ELOKUVANTEKIJÄ
Heillä oli yhteinen näkemys. Ja he tappelivat kuin villikissat.
Nahistelemme keskenämme.
Uskon, että halu -
toimia luonnon tuhoamista vastaan -
on vahvin side, joka kahdella ihmisellä voi olla.
Pitäisimmekö pienen tauon tässä tai tuolla ylhäällä?
- Ei, ylhäällä metsän reunassa. - Selvä.
- Vielä 50 tai 100 metriä. - Kuulostaa hyvältä.
Miten pärjäilet, Kris?
Kaikki hyvin.
Hyvä.
Sanoin aina -
haluavani elää jommassakummassa ääripäässä -
mutten koskaan keskellä.
Kokea tämän elämän ennen kuolemaa.
En tiennyt tarkkaan, mutta tiesin haluavani jotain -
villiä, hurjaa -
ja vaarallista mukavuusalueen ulkopuolelta.
Doug olisi puolestani onnellinen ja ylpeä,
kun kävelen -
katsomaan puiston korkeinta kohtaa.
Minulle -
tämä on tapa jättää hänelle viimeiset hyvästit.
Doug kiipesi tänne ensimmäistä kertaa -
vuonna 2008.
Hän oli vuorikiipeilijä,
ja se oli aina hänen ensirakkautensa.
Doug varttui Yhdysvaltojen koillisosassa.
Hän alkoi kiipeillä Gunksin alueella jo yläasteella.
Koulu ei kiinnostanut, eikä hän mennyt yliopistoon.
Hän ei arvostanut mukautuvaista elämää.
Hän hylkäsi kaiken sen -
ja lähti.
17-vuotiaana -
hän lähti länteen.
Hänellä ei ollut rahaa.
Vailla suunnitelmaa,
mitä tekisi perillä, mitä löytäisi sieltä.
Doug päätyi lopulta Yosemiteen kiipeilemään.
PERUSTAJA, PATAGONIA-YHTIÖ
Kiipeilin hänen kanssaan.
Meistä tuli todella hyviä ystäviä.
Vuosia myöhemmin Yvon toi Dougin ja minut yhteen.
Doug ja Yvon olivat parhaita ystäviä ja elinikäisiä kiipeilykumppaneita.
He olivat huippuluokan vuorikiipeilijöitä.
Alkuperäisiä epäsiistejä kiipeilijöitä, surffaajia ja laskettelijoita,
jotka kehittivät ulkoiluvaatealan sellaiseksi kuin se nykyään on.
Doug kunnioitti Yvonia,
ja suhde kehittyi yli 50 vuoden aikana.
Yvon todella kuunteli Dougia -
heidän aloittaessa liiketoiminnan.
VOILEIPIÄ HOTDOGEJA
Hän sai puhuttua itselleen luvan hotdog-kojulle Yosemitessa.
Hän hoiti hotdog-kojua ja kiipeili.
Hän oli yrittäjä.
Jos haluaa ymmärtää yrittäjiä,
pitää perehtyä nuorisorikollisiin,
jotka sanovat: "Tämä on perseestä."
"Teen sen omalla tavallani."
Dougista tuli liikemies ennen muita.
Olin seppä -
ja valmistin kiipeilyvarusteita -
mutta pidin itseäni liikemiehenä vasta paljon myöhemmin.
Kiipeilin puolet vuodesta ja...
CHOUINARD C VUORIKIIPEILYVARUSTEITA
...aloin tehdä kiipeilyvarusteita.
Yritys kasvoi tavalliseen tapaan,
mutta oli erilaisia ajatuksia.
Meillä oli toimintatapana -
tehdä töitä, kun on töiden aika,
ja ottaa rennosti, kun on sen aika.
Kun aallokko nousee, mennään surffaamaan.
Silloin tapasin Krisin.
Itärannikon tytöt ovat trendikkäitä
Pidän heidän tyylistään
Ja etelän tytöt Miten he puhuvat
He tyrmäävät minut, kun olen siellä
Hän oli surffaajatyttö, joka ei koskaan käyttänyt kenkiä.
Käydessään high schoolia hän meni kouluun paljain jaloin,
ja opettaja hurjistui.
Hän oli itse pieni nuorisorikollinen.
Kris oli Yvonin naapuri.
MALINDA CHOUINARDIN ÄÄNI OSAOMISTAJA, PATAGONIA-YHTIÖ
Hän oli 15 tai 16, kun tutustuin häneen.
Hän oli erittäin ystävällinen.
Hän haluaa puhua ja tehdä asioita -
mutta on erittäin tarkka.
Kasvoimme isoisoisämme maatilalla Kaliforniassa.
Kun olin kahdeksan, isäni ja hänen öljy-yhtiönsä -
päättivät siirtyä Venezuelaan -
pieneen kylään Orinocon alueella.
Isäni sairastui vakavasti eräänä iltapäivänä -
ja kuoli viiden päivän päästä polioon.
Isämme kuoleman jälkeen -
äiti meni uudelleen naimisiin läheisen perheystävämme kanssa,
joka oli todella tarmokas ja jolla oli neljä lasta.
Meitä oli seitsemän, ja meitä kutsuttiin huligaaneiksi.
Olimme villejä.
Isäni halusi lastensa uskaltavan -
hypätä korkealta hyppytornista.
Mikään ei ollut mahdotonta.
Minä vastasin siihen kaikkeen.
Meidän toivottiin olevan taitavia valitsemillamme aloilla.
Oli se mikä tahansa.
Kieltäydyin käymästä yksityiskoulua, mutta paikallinen high school -
oli niin huono,
että aloin käydä rannalla ja hengailla -
isoveljen ja Yvon Chouinardin kanssa.
Tässä olen 15-vuotias.
Doug oli täysin varma itsestään.
Minä taas olen pikemminkin kuin purossa vierivä kivi,
joka kolisee mukana jokea pitkin,
jää koukkuun johonkin kiveen,
ja sitten ehkä pieni virranpyörre irrottaa minut,
ja matka jatkuu.
Kun palasin collegesta ensimmäisen vuoden jälkeen,
äitini käski istahtaa ja sanoi: "Sinun täytyy saada työpaikka."
Menin Yvonin luo valittamaan,
ja hän palkkasi minut kesäksi kahden dollarin tuntipalkalla.
Hän alkoi työskennellä minulle pakkaaja-apulaisena.
Pakkaaja-apulainen.
Sen alemmaksi ei pääse.
Hän eteni yrityksessä korkeammalle.
Ja pikkuhiljaa ymmärsimme,
miten johtaa yritystä yhdessä.
Myös Doug oli perustanut oman yrityksen.
He perustivat opaspalvelun,
Kalifornian vuorikiipeilyopaspalvelun.
Se oli syynä siihen, että perustin North Facen.
Tarvitsin varusteita, jotta voin tarjota opaspalveluja.
Doug tapasi Susien näihin aikoihin.
Tapasin ensimmäisen vaimoni Susien, kun olin liftaamassa.
Hän otti minut kyytiin.
Eräänä päivänä ajoin...
MUOTISUUNNITTELIJA, ESPRIT-YHTIÖN PERUSTAJIA
...Emerald Bayn ja Tahoejärven alueella,
ja eräs tyyppi liftasi siellä.
Pysähdyin ja otin hänet kyytiin. Hänellä oli köysiä -
ja kiipeilyvarusteet.
Hän oli rehvakas.
Muistan vain ajatelleeni, että tyyppi on aikamoinen ääliö -
mutta samalla aika siisti.
Lopulta menimme naimisiin -
ja asuimme North Beachissä San Franciscossa.
VUORIKIIPEILYASIANTUNTIJA
Kun avasimme North Facen, kutsuimme Grateful Deadin -
esiintymään avajaisiin.
HELLS ANGELS KALIFORNIA
Dougista oli mukava -
suunnitella sitä, ja siitä tuli hieno.
Hän rakensi ainutlaatuisen ympäristön -
myydä uudenlaisia vaatteita ja kiipeilyvarusteita.
North Face kasvoi jatkuvasti.
Sitten Dougille tuli levoton olo, koska hän halusi lähteä -
kiipeilemään ja olla vapaa.
Niinpä myimme yrityksen.
Tuolloin Susie oli aloittanut Espritin.
Hänellä oli toinen nainen liikekumppanina.
Olimme myyneet -
tekemiämme hyvin harrastelijamaisia näytteitä.
Muistan näyttäneeni hänelle tilaukset.
Doug katsoi niitä, pudisti päätään ja sanoi -
näkevänsä mahdollisuuden.
Liiketoiminta alkoi.
Sitten Espritistä tuli iso merkki, ja toiminta pääsi vauhtiin.
Esprit-yhtiö kehittyi.
Lopulta se kasvoi kansainväliseksi, ja kumppaneita oli ympäri maailmaa -
Aasiasta Australiaan ja Eurooppaan.
Olemme keskellä aluetta, josta toivottavasti tulee -
Patagonian kansallispuisto.
Mutta mitä tälle tapahtuu?
Suuri suunnitelma on oma juttunsa,
mutta sen toteuttaminen on asia erikseen.
Pitää toimia tiiviisti hallinnon kanssa.
Tämä on yksi viidestä uudesta puistosta.
Kussakin tapauksessa -
ostimme laajan alueen -
ja ehdotimme, että hallinto ryhtyy kumppaniksemme -
ja lahjoittaa lisäksi liittovaltion maita.
Alacalufesin alue voi hyvin olla kansallispuisto -
menettämättä tuotantomahdollisuuksia.
Olisi mahtavaa,
jos kaikista näistä hankkeista...
VUORIKIIPEILIJÄ, KIRJAILIJA
...tulisi kansallispuistoja.
Siihen uskominen on eri asia.
Chile on ollut täysin riippuvainen kaivannaistaloudesta.
Sanotaan, että kaivosteollisuus -
maksaa Chilen palkat.
Sen osuus on yli 60 prosenttia viennistämme.
Nykyään Chile on maailman suurin kuparin tuottaja -
ja toiseksi suurin litiumin tuottaja.
Chile on kaivosmaa.
Talous perustuu kaivoksiin.
Kaivosteollisuus saastuttaa.
Poliitikkojen talousajatuksena -
oli hyödyntää maita ja metsiä,
joten hallinnon väki -
ei hyväksynyt ajatusta kansallispuistosta.
Latinalaisessa Amerikassa ei ole perinteitä maalahjoituksista.
Sitten tulee kahjo amerikkalainen, joka sanoo:
"Aion ostaa nämä maat Chilessä,
perustaa kansallispuistoja ja palauttaa ne kansalle."
Paikalliset eivät usko siihen.
Ei, täytyy olla jokin muu syy.
Doug alkoi käydä täällä vuonna 1961.
Hän lasketteli, ja kilpailijat harjoittelivat kauden ulkopuolella.
Silloin hän alkoi ymmärtää,
millaisia Argentiina ja Chile olivat.
Ja hän piti siitä aidosti alusta asti.
Hänellä oli rakkaussuhde Patagonian kanssa.
Hän keksi lähteä Patagoniaan.
Lähdimme kahden viikon kuluttua.
Ostimme vanhan pakun,
täytimme sen suksilla, lainelaudoilla -
ja kiipeilyvarusteilla.
Ajoimme 15 000 - 20 000 kilometriä.
Se oli hieno seikkailu.
Todella legendaarinen matka.
He määrittelivät kokonaisen aikakauden.
He määrittelivät kokonaisen elämäntavan.
Kiipeilivät, surffasivat,
laskettelivat koskemattomia rinteitä -
ja lopulta valloittivat yhden vaikeimmista -
ja tärkeimmistä sen ajan huipuista.
Yritimme kiivetä Fitzroylle 60 päivän ajan.
Vietimme 31 päivää jääluolassa.
Meillä taisi olla viisi päivää riittävän hyvä sää kiipeilyyn.
Olin poissa yhdeksän kuukautta.
Vanhan ystäväni Yvon Chouinardin ja kolmen muun ystävän kanssa -
olimme Chilessä hyvin pitkään.
Rakastuimme Patagoniaan, koko seutuun.
Olin ensimmäistä kertaa Patagoniassa.
Olo oli kuin Amerikan lännessä sata vuotta sitten,
mutta kaikki oli aitoa.
Reissu kesti riittävän kauan -
muuttaakseen elämämme.
Kun Yvon tuli Patagoniaan...
...1968 Doug Tompkinsin kanssa kiivetäkseen Fitzroylle,
paikka vaikutti hurjalta.
Kun palasimme tasan 20 vuotta myöhemmin,
se oli muuttunut.
Katso tätä.
Kadut ja kaikki muu oli saatu valmiiksi.
Pian avataan McDonald's ja Wimpy's.
Rakennuttajat laativat kaavan ja pystyttivät katukyltit -
tulevaa Chaltenin kaupunkia varten.
Aloimme myös huomata -
jo pidemmän aikaa, että lämpötila on nousussa.
Huomasimme, että jäätiköt alkoivat vetäytyä.
Saimme kuulla lisää -
ilmastonmuutoksesta.
Ja Doug oli ensimmäinen,
joka todella havaitsi sen.
Mielestäni se oli sen ansiota, että hän luki jatkuvasti -
ja sai tutustua henkilöihin,
jotka suosittelivat lisää kirjoja.
Hän perehtyi siihen liittyvään syväekologiaan,
mikä sopi mainiosti,
koska syväekologit olivat kaikki vuorikiipeilijöitä.
He näkivät luonnon tuhoutuvan.
Ja jos tuhoamme luonnon, tuhoamme itsemme.
Syväekologia tarkastelee kaikkea elämää yhteydessä toisiinsa.
Kaikella elämällä on oma arvonsa.
Se ei ole riippuvainen ihmisten arvottamisesta.
Patagoniassa käytyäni ajattelin,
että haluan tehdä niihin olosuhteisiin sopivia vaatteita.
Yvon sanoi:
"Haluan tehdä pusakoita."
"Haluan nimeksi Patagonia."
Patagonia. Se on taianomainen nimi.
Suunnittelemassamme logossa -
on Fitzroyn siluetti.
Syystä tai toisesta hän kehotti minua -
tarttumaan toimeen.
Päädyin perustamaan sen,
johtamaan ja kasvattamaan sitä.
Yvonilla on paljon ideoita,
mutta hän ei tiedä, miten päästä tavoitteeseen.
Kris pystyi siihen ja jätti huonot ideat toteuttamatta.
MALINDA CHOUINARDIN ÄÄNI OSAOMISTAJA, PATAGONIA-YHTIÖ
Se on tärkeää.
Kris oli innoissaan ja erittäin itsevarma.
Lopulta hänestä tuli toimitusjohtaja ja pääjohtaja.
Kun Patagonia pääsi vauhtiin,
se eteni, etenkin siihen aikaan,
kuin tavarajuna.
Sitten 80-luvun alussa -
Yvon päätti, että Patagonia -
muutetaan aktivistiyritykseksi.
Kehitin yritystäni ja aloin huolestua ympäristöstä.
Halusin liiketoiminnasta entistä vastuullisempaa.
Mutta Doug ei tehnyt samoin.
Hän kasvatti liiketoimintaa niin isoksi kuin mahdollista.
Kas niin, Fred Astaire, antaa mennä.
Emilyn kuva...
Tompkins ei ole muotisuunnittelija.
Espritin muodin on suunnitellut hänen vaimonsa Susie.
Mutta kaikesta muusta yrityksen imagoon liittyvästä -
ja sen välittämisestä yleisölle Tompkins vastaa itse.
Aivan, hän on mahtava. Julie Hall.
- Ehdottomasti. - Selvä.
Esprit-yhtiöllä oli oma asunto Milanossa,
oma asunto Pariisissa.
Yhtiöllä oli asunto New Yorkissa, Tokiossa.
Hänen kodissaan oli Francis Baconin triptyykki,
arvoltaan 5 miljoonaa dollaria,
takan yläpuolella.
Espritin kukoistuksen huippukautena Doug oli täysin omistautunut -
ja sitoutunut olemaan maailmanlaajuinen toimija -
muodin megaliiketoiminnassa.
Sitten tuli muutos.
Muutos oli suuri.
Minä vain -
kuljin siitä ovesta -
80-luvun lopulla.
Totesin, että minun on tehtävä jotain muuta.
Luulen, että hän tunsi -
olevansa eksyksissä.
Eksyksissä omasta syystään.
Tärkeintä muotiteollisuudessa -
on saada aikaan halu -
hankkia uusia asioita.
Aloin tajuta, ettei minun pitäisi tehdä niin,
koska osallistuisin vain lisää maailman tuhoutumiseen.
VETOOMUS VASTUULLISESTA KULUTUKSESTA
Esprit kannusti myöhemmin kuvastoissaan ja niiden teksteissä -
luopumaan vaatteiden ostamisesta.
MÄÄRITTIKÖ ESPRIT UUDEN TAVAN? ...OSTAA VAIN TARPEELLISTA.
Ei voi toimia niin ja samalla yrittää miettiä,
kuinka maksaa palkat ja viedä yritystä eteenpäin.
...UUSI "YMPÄRISTÖTIETOINEN TYYLI"...
1990-luvun alussa -
en kestänyt sitä enää.
Yhtiöllä oli vaikeuksia, ja minun piti tehdä päätös -
yrittää pelastaa Esprit.
Hän ja Susie olivat eronneet ja -
heidän piti jakaa myös yritys.
Susie osti hänet ulos,
koska Douglas halusi edetä uuteen suuntaan.
Dougin piti palata paikkaan, jossa oli viimeksi -
todella onnellinen. Paikka oli Patagonia.
Muutos oli suuri mutta hänelle tärkeä.
VUORIKIIPEILIJÄ, ELOKUVANTEKIJÄ
Hän oli sama mies mutta erilainen. Minusta hän oli kiinnostavampi.
Hän muutti Etelä-Amerikkaan sitoutuakseen projektiin,
joka vaikutti haaveelta.
Hänen mantransa oli sitoutua ja ottaa selvää.
Juuri sen hän teki.
Hän sitoutui täysin.
Hänellä ei ollut suunnitelmaa.
REWILDING CHILEN TOIMITUSJOHTAJA
Tullessaan Chileen hän vain halusi päästä eroon Esprit-liiketoiminnasta.
Lentäjänä -
hän huomasi, että maatilojen omistajat asuivat muualla.
Ostimme pieniä maatiloja,
pienviljelijöiltä, jotka halusivat jatkaa eteenpäin.
Doug osti tuon 800 hehtaarin maatilan, Reñihuen.
Oikeastaan tarkalleen missä -
istumme juuri nyt,
asuin täällä puolitoista vuotta.
Juuri tässä.
Tässä oli olohuone ja keittiö,
ruokasali.
Korjasin vanhan päärakennuksen tien toisella puolella.
Sähköä ei ollut.
Vaikka tilaa oli 3 kertaa 2,5 metriä -
tai 3,5 kertaa 2,5 metriä,
mikä tekisi...
- Niin. - ...tiedätkö?
- Aivan sama. - Mitä sitten tekeekään.
Ei voi...
- Kaksi makuuhuonetta. - Aivan. Kertolasku.
Kahden makuuhuoneen talo.
Hänellä oli rahaa.
Hän ei ollut miljardööri.
Iso summa, noin 150 miljoonaa.
Hän pystyi tekemään mitä tahansa.
Ja hän päätti tehdä mitä tahansa.
Päätavoitteemme oli suojella se alue.
Mutta niillä alueilla, joilla se onnistui,
perustettaisiin esimerkkimaatiloja.
Maatiloja, joissa voisimme näyttää ensin itsellemme -
ja sitten muille,
että ehkä oli mahdollista asua alueella -
kaatamatta metsää.
Se ei ollut ainoa tapa elää siellä.
Aloitimme maatiloilla,
istutimme marjoja,
tuotimme hunajaa,
valmistimme hilloja -
meillä oli lampaita, joista saimme villaa.
Villan ympärille perustimme käsityöverkoston.
Oliko se kannattavaa? Ei ollut.
Joka kerta kun myimme purkin hunajaa, annoimme asiakkaalle viisi dollaria.
Dougilla oli tapana sanoa niin.
Mutta hän sanoi pystyvänsä siihen.
Hän pystyi keskittymään ekologisesti kestävään -
eikä välttämättä taloudellisesti kestävään.
Pystyimme tarjoamaan työtä monille.
Hän tapasi kiusoitella minua,
että minun pitäisi myydä yritykseni -
ja toimia samoin kuin hän.
Että hän toimii oikein ja minä toimin väärin.
Halusin johtaa yritystäni vastuullisella tavalla.
Pitää yrityksestäni kiinni ja käyttää sitä työkaluna.
Onnistuakseni siinä -
meidän piti miettiä uudelleen, mitä olemme tekemässä.
Uusi tehtävämme on pelastaa kotiplaneettamme.
Otin mukaani joukon -
yrityksen tärkeimpiä työntekijöitä,
ja lähdimme Patagoniaan.
Doug tapasi Krisin samalla matkalla.
Tähän aikaan päivästä? Selvä.
Olimme Calafatessa, joka oli silloin todella pieni kaupunki.
Istuimme ravintolassa,
ja sisään astuu Doug Tompkins.
Hän tulee, istahtaa viereeni -
ja sanoo: "Pum."
"Mitä kuuluu?"
Ja sitten hän sanoo... Se oli aitoa Dougia.
Hän kysyi: "Mitä aiot tehdä?"
Sanoin: "Lähdemme huomisaamuna."
"Miksi lähdet?"
"Tämä on tämän matkan loppu."
"Mutta miksi? Mikset jää?"
"Itse asiassa mikset jää,
ja lennätän sinut takaisin Yhdysvaltoihin?"
Sanoin vain: "Ei, äläkä kysy enää."
"En aio lentää."
Ja sitten hän alkoi soitella minulle San Franciscosta,
kun olimme molemmat palanneet.
"Mitä puuhailet?"
"No tuota, tiedäthän..."
Tapailin erästä tyyppiä -
mutta tiesin, että se oli hiipumassa.
Ja hän on aika puoleensavetävä.
Oikein puoleensavetävä.
Doug soitti minulle ja sanoi:
"Hei, ystäväsi Kris,
tehän olette hyviä ystäviä."
Vastaan: "Totta, hän on lähimpiä ystäviäni."
"Kaikkien kolmen lapseni kummitäti."
Doug kysyy:
"Mitä mieltä olet hänestä?"
Kerroin, kuinka mahtava hän oli.
Ja sitten samana päivänä -
Kris soittaa minulle ja sanoo:
"Hei, se Yvonin kaveri, Doug Tompkins."
"Sinähän olet kiipeillyt hänen kanssaan."
"Millainen tyyppi hän on? Tunnetko hänet hyvin?"
Vastasin: "Oi."
Kun vaimoni kuuli -
Dougin kiinnostuneen Krisistä, hän ajatteli: "Luoja, mikä katastrofi."
Hän tiesi, kuinka Doug oli kohdellut naisia aiemmin.
Doug oli villi ja nuori nautiskelija, jolla oli -
monta seuralaista.
Kris kyseli muilta, onko tämä hyvä juttu?
Dougin tuntevat sanoivat: "Doug on muuttunut."
"Doug on hyvä. Doug on muuttunut."
Ja jotkut naiset sanoivat:
"Et halua hänen lähelleen. Tämä on hullua."
Doug oli toisinaan täysi ääliö. Meitä hermostutti siis hieman.
Aloin työskennellä Yvonin kanssa.
Olin kovin nuori,
varmaankin -
23 vuotta sitä, ja ajattelin,
etten halua sitä enää.
Se oli ohi.
Elämäni oli ohi.
Useimmat ihmiset luulevat, kun sanon näin,
että puhun aina Patagoniasta.
En puhu siitä. Puhun itsestäni.
Elämäni oli ohi.
Minun piti muuttaa sitä.
Puhun tosiasioista.
Ajattelin, että pitää olla jotain muuta,
jotain suurempaa.
Teemme jotain.
Doug soitti minulle silloin tällöin.
Eräänä iltana sanoin: "Menen työskentelemään Pariisin toimistooni."
Hän sanoo: "Hienoa, nähdään siellä."
Ja hän tulikin Pariisiin.
Menemme syömään hänen suosikkiravintolaansa Pariisissa.
Kävelemme ympäri Pariisia.
Hän sanoi: "Tule tapaamaan minua Chileen."
Sanoin: "Ehdottomasti en."
"Olet maailmankuulu huijari."
Hän pysähtyi,
katsoi jalkoihinsa,
katsoi sitten takaisin minuun ja sanoi:
"En anna koskaan sinulle tapahtua mitään."
Se oli yksi niistä hetkistä, kun näkee jonkun -
muuttuvan jopa omassa mielessään.
Paljon myöhemmin hän kertoi -
tietäneensä tarkalleen, mitä tapahtui.
Niin minäkin.
Ajattelin itsekseni,
että sen miehen kanssa menisin naimisiin.
Mutta tilanne oli hullu.
Olin kihloissa toisen kanssa.
Niinpä päädyin -
jättämään sen sulhasen.
Sitten lähdin Chileen Dougin luo kymmeneksi päiväksi -
mutta jäin viideksi viikoksi.
Välillämme oli kemiaa.
Kuin salaman isku.
Aion jättää toimitusjohtajan tehtäväni.
Etsimme tällä hetkellä minulle seuraajaa.
Toivottavasti seuraaja voi aloittaa lokakuussa,
jotta voin kouluttaa häntä ja hän voi seurata työtäni kolme kuukautta,
ja 1. tammikuuta voin lähteä.
Todennäköisesti lähden Chileen,
siellä uskon kotini olevan.
Pilasin koko...
Se oli skandaali.
Pilasin yksityiselämäni.
Mutta olin oikeassa. Päätös osoittautui hyväksi.
Piti vain luottaa kohtaloon. Se oli...
Olisi voinut käydä miten vain.
Toimimme kuin mielipuolet.
Kyseessä ovat ensimmäiset treffimme.
Muistan miettineeni, mitä olenkaan mennyt tekemään.
Maatila, jonne olemme menossa,
oli -
täysin eristyksissä.
4.4.1994.
Dougilla on täällä uskomaton maa-alue.
Koko niemimaa,
kauniit jäätiköt,
vesiputouksia, jokia.
5.4.1994, jäätä makuupussien päällä aamulla.
Uskomattoman selkeää ja kaunista.
Suuntaamme etelään Coihuen metsän läpi,
nukumme Niresin hotellissa, ei illallista,
ja käperrymme nukkumaan.
20.4. myrsky jatkuu neljättä päivää -
eikä hellitä.
Tuulen voima työntää vettä taloon.
Hereille klo 02.00 kiinnittämään savupiippu -
ja tappamaan jättirotta.
Ei ollut mahdollista lähteä.
Ei ollut puhelimia.
MALINDA CHOUINARDIN ÄÄNI OSAOMISTAJA, PATAGONIA-YHTIÖ
Sinne ei päässyt, eikä sieltä päässyt pois.
Hän oli eristyksissä Dougin kanssa.
Olemme 40-vuotiaita ja haluamme tehdä kaikenlaista.
Suunnitelmamme ovat suuria ja vaikeita,
eikä ole perinteitä niin toimimisesta.
Pitää päättää, kun asiat jo tapahtuvat.
Avioliitto oli tuore.
Sitä toivoo, että avioliitto -
kestää yhdessä työskentelyn -
ja yhdessä asumisen paineet näissä vaikeissa olosuhteissa.
Alussa piti ensin -
perustaa luonnonsuojelualue.
Se oli keino suojella maata.
Muutaman vuoden kuluttua -
Doug ja Kris saivat idean kansallispuistojen perustamisesta,
ja työmme muuttui todella paljon siinä vaiheessa.
TYYNI VALTAMERI ATLANTIN VALTAMERI
SANTIAGO BUENOS AIRES ARGENTIINA CHILE
Täällä aloitimme.
Tässä asuimme.
REÑIHUEN MAATILA
Ja kaikesta tästä tuli Pumalín.
Argentiinan rajalta aina Tyynellemerelle asti.
Tämä on ensimmäinen.
Ostimme 308 775 hehtaaria ja jatkoimme laajentumista.
Mikään ei tapahdu tyhjiössä.
Kerromme välittömästi kaikille,
pormestareille ja kaikille mukana oleville.
Monet epäilevät.
Monta kertaa -
koemme vastustusta.
Olemme tulossa keskustelemaan pormestarin kanssa.
Haluamme selittää hänelle, että ajatuksena on -
lahjoittaa tämä maa hänen alueellaan.
Uskomme hänen tukevan tätä.
Hän ymmärtää luonnonsuojelua.
Hankkeena on perustaa kansallispuisto, joka alkaa Cabo Leónista -
ja sisältää luonnonsuojelualueen.
Meidän on sanottava, että meillä on kansallispuisto,
koska kansallispuistot houkuttelevat turisteja.
Koko tämä alue on läpipääsemätöntä lauhkean vyöhykkeen sademetsää.
Vastustus tuli suurelta osin -
liittohallitukselta tässä vaiheessa.
Tässä koettiin viiden vuoden -
vakava -
poliittinen ja sosiaalinen konflikti.
ARGENTIINA CHILE
Mistä et pidä Douglas Tompkinsin hankkeessa?
He eivät halua edistystä.
Olemme köyhä maa...
ENTINEN KONGRESSIEDUSTAJA, CHILE
...ja tarvitsemme edistystä -
kehittyäksemme.
LENTÄJÄ, PUMALÍNIN KANSALLISPUISTO
Maassamme oli diktatuuri 20 vuotta,
joten vastassa on oikeistopoliitikkoja, jotka eivät ymmärtäisi hyväntekeväisyyttä.
Chile on maa, jolla on hyvä syy epäillä amerikkalaisia.
Vuonna 1973 -
Nixonin hallinto kannatti vallankaappausta,
josta alkoi 17 vuoden julma diktatuuri -
kenraali Augusto Pinochetin johdolla.
PINOCHETIN HALLINTO
Mutta kun Tompkinsit alkoivat ostella halpaa erämaata suojeltavaksi,
he hämmästyivät tullessaan leimatuksi "pahoiksi amerikkalaisiksi".
On kuitenkin totta,
että Chile on erittäin pitkä ja kapea maa.
Ja -
Doug ja Kris ostivat paljon maata...
ENTINEN VALTIOVARAINMINISTERI, CHILE
...joka muodosti suuren osan eräästä Chilen alueesta.
Armeijan ja laivaston huolestutti se,
että hra Tompkins omistaa niin paljon vierasta maata...
ASIANAJAJA, TOMPKINSIN SUOJELUALUE
...joka yltää rajalta mereen.
Häntä syytettiin Chilen katkaisemisesta kahtia.
Oikeisto Chilessä oli raivoissaan -
ja yritti keksiä keinoja käsitellä asiaa.
13.3.1995,
lähes kaikki Chilen sanomalehdet...
KANSAKUNTA SEURAA LUONNONYSTÄVÄN KASVAVAA VALTAKUNTAA
...ja kaikki TV-kanavat kertoivat meistä eilisiltana ja tänä aamuna.
AMERIKKALAINEN OSTAA VALTAVASTI IKIMETSÄÄ YLÄNGÖLTÄ.
Äärioikeisto ja lohiteollisuus käyvät kimppuun.
Kävimme taistoon kaupallista lohenkasvatusta vastaan.
Nämä ovat kalanviljelylaitoksia.
Ne vastaavat sikatiloja.
Alhaalla merenpohjassa verkkokassien alla -
meri on kuollut.
Meren ekologia on tukahdutettu.
Verkkoaltaiden alla ei ole elämää.
Merileijonat pyrkivät verkkoaltaisiin syömään.
Löysimme usein merileijonia -
kuoliaaksi ammuttuina rannalta.
PALKINTO MERILEIJONIEN PELASTAMISEKSI
Doug julkaisi etsintäkuulutuksen.
Annamme 2 500 dollarin palkkion -
vihjeistä merileijonien tappajan kiinni saamiseksi.
Se vain voimisti vastarintaa.
UUSI HYÖKKÄYS TOMPKINSEJA VASTAAN
21.4.1995,
sanomalehdessä on lisää hyökkäyksiä Dougia ja minua vastaan.
TOMPKINS ON TAAS KIISTAN KESKELLÄ
Se alkaa uhata selvästi elämäämme täällä.
FREI DOUGLAS TOMPKINSIA VASTAAN: "HÄN KUVITTELEE OMISTAVANSA MAAN"
17. lokakuuta, puhelimia kuunneltiin varmasti.
Armeijalta tulee uusia syytöksiä meitä vastaan.
DOUGLAS TOMPKINS: "GRINGO" ONGELMISSA
Mietin, mitä tapahtuu seuraavaksi.
Olen huolissani Dougin turvallisuudesta.
Heidän piti piileskellä Yhdysvaltain suurlähetystössä jonkin aikaa.
He saivat tappouhkauksia.
FBI kertoi vaimolleni ja minulle, että puhelintamme kuunneltiin.
Olimme Tompkinsien ystäviä.
ENTINEN SISÄMINISTERI, CHILE
Hallitus ei vainoa häntä.
Epäilyksiä oli paljon.
Se vaikutti maan hankinnalta halvalla...
ENTINEN SENAATTORI, CHILE
...myytäväksi korkeammalla hinnalla.
Kollektiivinen mielikuvitus aiheuttaa monia asioita.
Tuolloin en ollut...
Olin ministeri -
ja tutkin puolustusasioita.
Armeijassa oli kaikenlaisia teorioita, että Israel -
yritti napata osan Chileä ja kaikkea muuta.
Meitä syytettiin, että rakensimme...
VAARA - PYSY POISSA KEMIKAALIJÄTTEET
...uutta Yhdysvaltojen ydinjätealuetta,
uutta juutalaista valtiota, vaikka -
olimmekin anglikaaneja,
uutta tukikohtaa Argentiinan armeijalle,
joka tulisi tuhoamaan Chilen lopullisesti.
Todella mainio teoria oli,
että hävittäisimme karjan Etelä-Chilestä -
ja korvaisimme sen amerikkalaisella biisonilla.
Teidän kahden hankkeissa yhteensä -
Chilessä ja Argentiinassa,
montako hehtaaria on kyseessä?
800 000.
- 800 000? - Niin.
Hieman alle.
Se on hirvittävän monta hehtaaria.
Se ei ole juuri mitään.
Jos vertaa,
mitä säästetään vuosittain, siihen, mitä tuhotaan,
olemme tappiolla.
Menetämme luonnonmetsiä 15 miljoonaa hehtaaria vuodessa.
AMAZONAS, BRASILIA
Tätä vauhtia menetämme kaiken luonnonmetsän seuraavan 50 vuoden aikana.
MATO GROSSO, BRASILIA
Tompkinsien voidaan sanoa suojelleen -
yli 800 000 hehtaaria maata, mikä on suuri alue...
OREGON, YHDYSVALLAT
...mutta se on merkityksetöntä verrattuna siihen, mitä tapahtuu joka päivä.
Olipa kyse Indonesian metsistä -
tai itäisen Afrikan ruohikoista, missään...
NORSUNLUURANNIKKO
...emme etene.
Yritämme vain pidätellä hyökkäystä.
Ongelmavyyhti koostuu -
väestönkasvusta...
MAAILMAN METSÄKATO (1980-2022)
...kulutuksen kasvusta ja luonnonvarojen vähenemisestä.
Silti kukaan, joka todella voisi muuttaa asioita,
ei ole halukas siihen,
koska muutosten kulttuurivaikutukset ovat liian suuria.
ARGENTIINA CHILE
Kun yritimme perustaa Corcovadon kansallispuiston...
400 010 HEHTAARIA
...törmäsimme armeijaan.
Suuri osa suunnitellusta kansallispuistosta -
oli armeijan omistuksessa,
ja he käyttivät aluetta pommitusharjoituksiin.
Doug tapasi kenraaleja -
saadakseen heidät suojelemaan alueen -
ja lopettamaan pommitukset.
Ennen kuin teemme hallinnolle tarjouksen,
olemme täysin valmiit kertomaan,
mitä olemme sijoittaneet maahan.
Kerroimme hallinnolle,
että lahjoitamme kansallispuiston infrastruktuureineen,
jos hallinto antaa kutakin hehtaaria vastaan yhdeksän hehtaaria -
käyttämätöntä liittovaltion maata.
Tämä vipuvaikutus antaa mahdollisuuden -
tehdä jotain paljon suurempaa -
kuin mihin pystyisimme yksin.
SANTIAGO BUENOS AIRES ARGENTIINA CHILE
Patagonian kansallispuisto oli toinen kiistanalainen projekti.
Ostimme useita tuhansia hehtaareja Argentiinassa -
ja vanhimman karjatilan...
CHILE ARGENTIINA VALLE CHACABUCON KARJATILA
...ja 80 000 hehtaaria Chilessä.
Ajatuksena oli, että kansallispuisto voisi jatkua -
rajan yli Argentiinaan...
PATAGONIAN KANSALLISPUISTO
...ja suojelisi lähes miljoona hehtaaria.
Paikallisille yhteisöille -
kyse oli karjataloudesta.
Jotkut järkyttyivät siitä,
että ottaisimme yhden Chilen suurimmista karjatiloista -
pois tuotannosta.
Kun saavuimme Iberáan...
PARAGUAY ARGENTIINA BRASILIA
...tilanne oli hyvin haastava.
712 000 HEHTAARIA
Joidenkin asukkaiden mielestä heidät syrjäytettiin ja jätettiin huomiotta,
ja he kutsuivat syyllisiä ekoparoneiksi.
IBERÁ CORRIENTESIN SUOJELUALUE
Emme usko, että monimiljonääri Tompkins -
muuttui yhtäkkiä hyväntekijäksi.
309 000 HEHTAARIA
Kiistoja oli myös -
maakirjoista ja omistuksista Pumalínin ympärillä.
Yksi tai kaksi prosenttia, mikä vastasi noin 200:aa perhettä,
tunsi läsnäolonsa alueella "uhatuksi".
Käytimme viisi vuotta siihen, että kaikki saisivat maakirjansa -
ja tuntisivat olonsa mukavaksi.
Ei jäänyt epäselvyyttä siitä,
mikä kuului viljelijälle ja mikä kansallispuistoon.
Toimimme yhtä kunnollisesti kuin kuka tahansa tässä maassa -
maakiistojen suhteen.
Tuntuiko se pahimmalta?
Kyllä, se tuntui pahimmalta,
koska tilanne oli päinvastainen.
Vastassa ei ollut vain yksilöitä ja poliitikkoja -
vaan myös joitain instituutioita.
Tompkinsien vastustus -
muhii katolisessa kirkossa.
Tämä on Pumalínin kansallispuiston puuttuva lenkki.
12 000 hehtaarin alue katolisen kirkon omistamaa maata,
nimeltään Huinay.
Douglas Tompkins oli näin lähellä Huinayn saamista.
Mutta katolista yliopistoa painostettiin -
olemaan myymättä meille, ja he myivät alueen sähköyhtiölle,
Endesalle, suurelle energiamonopolille.
Se vaikuttaa aika ilkeältä teolta.
Sitä se oli.
Selvä. Mutta maa-alue...
- Ostammeko sen? - Kyllä.
Heidän täytyy uskoa lujasti tekemäänsä.
98 prosenttia ihmisistä olisi vain luovuttanut ja sanonut:
"Tässä maassa on mahdoton elää."
Koska me chileläiset käyttäydyimme erittäin huonosti.
25. helmikuuta, joka päivä lisää uutisia.
Doug on vihan ja turhautumisen lannistama,
ja minun hermoni ovat lopussa.
Miksi teemme tätä?
Menen kotiin keskustelemaan vakavasti.
Paljon itkua, rehellisyyttä ja rakastava vastaus.
Aion ehkä täyttää tämän,
mutta en halua mitään liian suoraa.
Noin, ja sitten se kaartuu.
Niin se näyttää luonnolliselta.
Uskon yleisövierailuihin.
Meidän pitää rakentaa yleisövierailujen infrastruktuuria.
On vierailukeskuksia, leirintäalueita,
jopa hotelleja,
pysäköintialueet, polkuja, kokoontumispaikkoja,
toimistoja, opasteita.
On kaikennäköistä,
joka liittyy kansallispuiston perustamiseen.
Hän oli perfektionisti.
Esprit-yhtiötä johtaessaan hänen pöytänsä yläpuolella luki:
"Mikään yksityiskohta ei ole pieni."
Doug uskoi, että maailma ilman kauneutta oli turha.
Pitää muistaa, että Dougille nämä olivat tyhjiä maalauspohjia.
Hän pyrki -
sitkeään, säälimättömään -
kauneuden tavoitteluun.
Traktorin kuljettaja on kuin taiteilija.
Traktorilla voi maalata maiseman,
mutta tekniikan pitää olla hallussa.
Koska otamme myöhemmin kuvan -
ja näemme työsi.
Kun aloimme työskennellä Chilessä ja Argentiinassa,
kuvittelimme vain suojelevamme laajoja alueita.
Mutta itse asiassa,
juuri kuten sanotaan,
maisema ilman eläimistöä on vain näkymä.
Kaikki muuttui, kun saavuimme Iberáan.
Ymmärsimme, että monet lajit puuttuivat,
aina jaguaareista alaspäin.
Tehtävämme ei ollut enää kansallispuistojen perustaminen.
Tehtävämme oli täysin toimivien ekosysteemien kehittäminen.
Oli luontoon palauttamisen aika.
Yksinkertaisesti ilmaistuna -
luontoon palauttaminen tuo takaisin jonnekin kuuluvan lajin,
joka on kadonnut jostain syystä.
Salametsästyksen, metsästyksen -
tai karjan laiduntamisen takia.
Joka lajilla on tärkeä tehtävä ekosysteemissä.
Guanakoja on suuria määriä,
jotta puumille riittää ruokaa.
Puumat saalistavat guanakoja ja järjestävät ruokaa raadonsyöjille.
Kyse ei ole vain yhden lajin palauttamisesta -
vaan vuorovaikutuksesta.
ELÄIMISTÖN HALLINNAN JOHTAJA
Luontoon palauttamisessa on mukana puistonvartijoita,
monet heistä ovat entisiä cowboyta,
mutta nykyään he tarkkailevat puumia.
Arcelia oli tärkeimmän puumanmetsästäjän poika.
Hän lähti metsälle isänsä kanssa,
ja heille maksettiin palkkaa,
mutta he saivat myös bonuksen jokaisesta tuomastaan taljasta.
Mitä isäsi ajattelisi, jos hän näkisi sinut nyt -
tekemässä tätä?
Niin monen puuman kanssa!
Niin monen kanssa tappamatta niitä!
Tappamatta niistä yhtäkään.
Se on muutos!
Tietysti se on muutos. Minulle se on valtava muutos!
Eettisestä näkökulmasta meidän pitää suojella monimuotoisuutta.
Meidän on jaettava planeetta muiden lajien kanssa.
Se tarkoittaa, että meidän pitää tarjota elinympäristö,
jotta evoluutio jatkuisi.
Ajamme eläimiä pois elinympäristöistään laajentumalla liikaa.
Se on itseään tuhoavaa kehitystä,
joka on meidän mielestämme sairasta.
Jatkamme laajentumista aina vain -
väistämättömään romahdukseen asti.
18. helmikuuta,
miksemme koskaan kiipeä vuorellemme yhdessä?
On suuri lahja olla täällä -
ja nähdä kaikki tämä sinun silmiesi kautta.
Doug nousi vuorelle ensimmäisenä,
ja perinteisesti vuoren valloittaja -
saa nimetä sen.
Doug nimesi sen Krisin mukaan.
Se oli kova teko.
Kyllä, se oli valtava.
Niinpä Kristine -
on kansallispuiston korkein kohta ja tavallaan kruununjalokivi.
Ei ole parempaa ystävänpäivälahjaa -
vaimolle kuin se.
Niin. Hän teki aina sellaisia asioita minulle.
Välillä tunteet ailahtelivat,
mutta he olivat umpirakastuneita. Sen huomasi.
He pitivät aina toisistaan huolta.
Kun näki heidät yhdessä, he olivat kuin teinejä...
VUORIKIIPEILIJÄ
...nurkassa kuhertelemassa.
Kaikessa oli rakkautta.
Ensinnäkin joka päivä -
Doug lähetteli hänelle viestejä.
RAKASTAN JA IHAILEN KAUNISTA VAIMOANI
Ne olivat valokuvaviestejä.
BIRDY & LOLO RAKASTAVAT TOISIAAN
Heillä oli lempinimet toisilleen.
LOLO RAKASTAA BIRDYÄ
Hän oli Birdy, lintunen.
KAUNIITA LINTUJA JOITA RAKASTAN JA IHAILEN
Muistan elävästi -
todella ihanan DVD:n, jonka hän teki.
Elämäni rakkaus on maailmanluokan nainen ympäri vuoden.
Hän on todella kaunis 60-vuotiaana.
Olet minulle ykkönen ja ainoa.
BIRDY, AINOANI! RAKASTAMME JA IHAILEMME SINUA!
BIRDY JA HÄNEN "LOLONSA" NYT MOLEMMAT KUUSIKYMPPISIÄ!
Sitä Dougin salaista puolta en koskaan nähnyt, mutta...
Siinä se on.
Aikamoinen huippu.
Niin on.
On hienoa olla täällä.
Jimmy ja minä olemme käyneet täällä.
Kävimme täällä 12 vuotta sitten -
Yvonin ja Dougin kanssa.
Mahtavaa.
- Saimme tämänkin. - Lopultakin onnistuimme.
Ensimmäinen Medicaid-nousu.
Sitä ei voi päihittää.
Muistan uskomattoman auringonlaskun,
aivan kuten eilen illalla.
Ajattelin Dougia.
Biologinen kelloni tikittää.
Todella tunnen sen.
Sinulla on paljon keskeneräisiä töitä.
- Hankkeita tehtäväksi. - Minä muistan...
Ne ovat pitkän tähtäimen hankkeita, jotka haluan saada päätökseen.
Haluan nähdä, saammeko niitä valmiiksi.
Se vie paljon aikaa.
- Aika on kaikki kaikessa. - Niin on.
Se on arvokkainta.
Aina.
Elämä kiitää ohi.
Niin.
Olin ylipuhunut Dougin sille matkalle.
Aluksi.
Sitten hän innostui siitä.
Ajattelimme, olisi hauska tehdä kajakkiretki suurella järvellä -
lähellä Patagonian kansallispuistoa.
Veimme heidät kaikki järvelle,
ja he valmistelivat veneitä tuntikausia.
Mene, kulta.
He ovat maailmanluokan melojia, mutta he palkkasivat jonkun -
toteuttamaan retken.
Kumivene nostettiin ylös, ja kajakit laskettiin vesille.
Doug ja minä olimme kajakkikaksikossa.
Yvon ja Weston yhden hengen kajakeissa.
Jeb ja Lorenzo olivat toisessa kajakkikaksikossa.
Neljäntenä päivänä tuuli alkoi yltyä toden teolla.
Tuuli nosti kaksi- ja puolimetrisiä aaltoja joka suuntaan.
Meillä oli ongelmia lainaveneemme peräsimen kanssa.
Dougilla ja minulla oli yhä vaikeampaa -
pitää vene suunnattuna myötätuuleen.
Aalto osui meihin.
Yhtäkkiä olimme ylösalaisin.
Sanoin Dougille:
"Hyvä luoja, pitääköhän uida."
"Keskellä järveä henki lähtee varmasti."
Sitten päätimme yrittää.
Ajattelin,
että minulla on ehkä kymmenen minuuttia jäljellä.
Niin kylmässä vedessä pysyy hengissä ehkä puoli tuntia.
Sitten toinen aalto löi ylitseni, ja tajusin,
että aloin hukkua.
Sitten jotain napsahti,
ja huusin: "Ei."
Aloin uida niin lujaa kuin pystyin.
Hetken kuluttua Jeb ja Lorenzo saapuivat kajakkikaksikollaan.
Tartuin sen perään, ja he alkoivat hinata minua.
Saavuin ensimmäisenä Dougin luo.
LUONNONSUOJELIJA
Hän tarttui kajakkini perään, ja käänsin -
kajakin kohti rantaa ja aloin meloa.
Hän ei ollut paniikissa.
Hän potki.
Hän olisi voinut tarttua minuun ja kääntää veneen ympäri.
Hypotermiaa vastaan ei voinut taistella,
sen oireet alkoivat vaivata.
Huomasin, ettei hän enää jaksanut potkia ja pitää kiinni.
Viimeisellä hetkellä Doug katsoi Avianon laaksoa -
ja vain -
hyräili itsekseen.
Kun hänellä ei ollut enää voimia pitää kiinni veneestä,
minun piti pitää käsivarrellani hänen päänsä poissa vedestä.
En vain pystynyt -
pitämään kiinni sekä hänestä että melasta.
Pudotin melan siinä vaiheessa.
Doug ja minä ajelehdimme noin tunnin -
tai puolitoista.
Sitten minä -
kuulin helikopterin tulevan.
He vetivät meidät kelluen vedessä rantaan,
ja sitten jatkettiin sairaalaan.
Viestejä tulee vähitellen.
Lopulta Doug, Rick ja helikopteri.
Tiedän, että olet vakavissa vaikeuksissa.
Tiedän sen vaistomaisesti.
Ulkona anon jumalia -
olemaan armollisia -
ja tuomaan hänet takaisin minulle.
Meidät vietiin mökille, jossa puhelin soi -
ja mökin omistaja vastasi.
Hetken kuluttua -
hän lopetti puhelun ja sanoi:
"Nyt Doug on kuollut."
Ryntäsin huoneeseen, jossa nyt tiedän heidän pelastaneen sinua tuntikausia.
Kylmä ruumis, pehmeä.
Kiipeän sängyllesi ja makaan vierelläsi.
Halusin vain, että olisimme yhdessä -
ja kaikki muu ja muut vain katoaisivat.
Tuijotin vain keittooni.
Muistan Yvonin tuijottaneen keittoonsa.
Ja sitten hän -
otti lusikan ja alkoi -
syödä sitä -
erittäin hitaasti.
Sitten hän katsoi minuun ja sanoi:
"Syö keittosi. Se on todella hyvää."
Pidin huolen,
että kunnioitin -
jokaista lusikallista lämmintä keittoa, joka valui kurkustani alas.
Kuljetimme hänet lentokoneella seuraavana päivänä.
Olin takana arkun kanssa.
Laukussani oli puukko.
Aloin kaivertaa nimiämme.
En huomannut, mutta kun -
veistin näitä suuria kirjaimia -
ja kaiversin niin lujaa kuin pystyn,
sain haavoja.
Laatikon päällä on verta,
minussa on verta.
Ja -
turvavyöni oli auki.
Halusin vain kaivertaa laatikkoon Birdie ja Lolo.
Lopulta Rick, joka istui lentäjän vieressä,
tulee taakse -
ja sanoo: "Istu alas istuimellesi,
laita turvavyö kiinni ja anna puukko minulle."
"Nyt riittää."
"Tämänkö haluat ihmisten näkevän, kun laskeudumme?"
Hän oli pahassa ahdingossa.
Niin pahassa, ettei halunnut elää.
Hän ei halunnut jatkaa elämää ilman Dougia.
Doug kuoli kolme päivää sitten -
retkellä parhaiden ystäviensä kanssa.
Mukana olivat hänen elinikäinen ystävänsä Yvon Chouinard,
Rick Ridgeway, joka hänkin melkein kuoli,
sekä Weston Boyles,
joka oli ryhmän "pikkupoika" -
ja pysyi hänen kanssaan loppuun asti.
Hän ei jättänyt Dougia yksin.
Siitä olen ikuisesti kiitollinen.
Douglas eli vuosisatoja vastaavan elämän.
En voi kuvitella elämää ilman häntä, mutta tässä sitä ollaan.
Kiitos, kun tulitte.
Laskimme Dougin arkun hautaan.
Sen jälkeen kaikki hautajaisvieraat,
lähikaupunkien asukkaat, satoja ihmisiä,
me kaikki aloimme pudottaa multaa käsin arkun päälle.
Minulla kesti kauan -
päättää olla seuraamatta häntä.
Tämä on hyvä paikka.
Olin sekaisin kauan hänen kuolemansa jälkeen.
Joka päivä.
17. toukokuuta.
Kun lähdit Espritistä,
lähdit etsimään, mitä tulee seuraavaksi.
Suuri ele uuden elämän löytämiseksi.
Nyt minä istun samalla jyrkänteellä.
Jossakin täytyy olla uusi tarina.
Ehkä tämä on se hetki, Birdie.
On aika kirjoittaa kaikki muistiin.
Vaikka minusta tuntuu yhä, että se oli -
amputaatio -
eikä pelkkä menetys,
tunnen,
että Dougin suuri rohkea visio -
luultavasti piti minut yhtenä kappaleena.
Se oli minulle kuin pelastuslautta.
Emme koskaan pysähtyneet.
Johdin kaikkea.
Kaikki asiat, jotka hän tiesi kannattamattomiksi,
hän lopetti ne kaikki.
Hän nousi ylös ja otti ohjat.
Maatiloista luovuttiin.
Meillä oli yhdessä vaiheessa 13 maatilaa.
Emme onnistuneet tekemään niistä omavaraisia.
Se oli liian kallista.
Tunsin pettäväni Dougin.
Niiden toimintaa ei voinut jatkaa,
mutta oli vaikea luopua niistä.
Se oli minulle mustavalkoista.
Ei epäilystäkään.
Se oli kaksijakoista. Koko elämäni muuttui kaksijakoiseksi.
Haluan kuolla, aion elää.
Teemme tämän. Emme tee tuota.
Doug halusi tehdä näin, emme tee sitä.
Lopetetaan se.
Pumalín on valmis.
Valle Chac on melkein valmis.
Iberán kanssa teemme näin.
Tuplataan vauhti,
tuplataan laajuus.
Antaa mennä. Meillä ei ole mitään menetettävää.
Se oli mantrani: "Minulla ei ole mitään menetettävää."
Pahin, mitä minulle voi tapahtua, tapahtui.
Hän siirtyi aivan uuteen vaiheeseen elämässään.
Pikkuhiljaa -
Kris ei pelkästään löytänyt syytä jatkaa,
vaan hänestä tuli entistä kiihkeämpi -
ja rohkeampi.
Tunsin aina olevani purossa vierivä kivi.
En enää.
Tiedän tarkalleen, mitä haluan tehdä.
Elän elämääni tarkoituksella.
Eli uusi puisto olisi...
...930 000.
930 000 hehtaaria.
Se on kuin toinen Pumalín tai Corcovado.
Niin.
Kahdeksan miljoonaa hehtaaria.
Niin sitä pitää.
Hänen on pakko kysyä itseltään, mitä seuraavaksi.
Kuulehan...
Kaikkein innostavin mahdollisuus on luontoon palauttaminen.
Nämä siis ovat -
kaksi ensimmäisestä vapautetusta ryhmästä.
Niin.
Mutta ne ovat vuorovaikutuksessa villien eläinten kanssa.
- Tiedän. - Ne pärjäävät -
siis paljon paremmin ulkona kuin aitauksessa.
Oli todella paljon muutakin tekemistä kuin maan suojeleminen.
Näitä alueita ei voi kutsua -
ennallistetuiksi eikä terveiksi ennen kuin kaikki ovat palanneet.
Kris auttoi tuomaan takaisin -
yli kymmenen lajia tähän mennessä,
mukaan lukien jaguaari,
mitä kukaan ei ole aiemmin tehnyt.
Doug halusi,
että teemme kaikkemme tuodaksemme jaguaarit takaisin.
Jaguaari on symbolinen.
Se on alueen ravintoketjun huipulla.
Se oli yksi hänen unelmistaan.
Meillä on siis yhdeksän vapautettavaa.
Olettaen, että molemmat pennut,
jotka ovat molemmat naaraita...
Niin.
...saavat kaksi pentua.
Ehkä. Ehkä yhden.
Niin.
Uskomatonta!
Aina kun ajattelen tätä, melkein itken.
Todellakin.
Ehkä kansallispuistot toimivat -
petrimaljoina.
Ja -
kun kaikki menee päin helvettiä,
kansallispuistot ja suuret suojelualueet toimivat petrimaljoina,
joissa evoluutio käynnistää itsensä uudelleen.
Kuka tietää?
Biologisen monimuotoisuuden suojelulla, jota Kris tekee,
on suora yhteys -
ilmastonmuutokseen.
Ja sen yhteyden kautta -
lajimme selviytymiseen tällä planeetalla.
2.3.2017,
hallitus lähetti tänään savumerkin.
Allekirjoitamme sopimuksen täällä 15. maaliskuuta.
Tunsin ensin valtavaa helpotusta, sitten hetken onnen tunnetta -
ja lopulta päättymätöntä ihailua sinua kohtaan.
Kysyin itseltäni, miten pääsin näin pitkälle ilman sinua?
Mutta sitten muistin, että olet ollut täällä koko ajan.
Kun omistaa asialle suuren osan omaisuudestaan ja elämästään,
ja haluaa tulla haudatuksi samaan paikkaan,
kukaan ei voi sanoa, että oli siellä vain käymässä.
Saatiin havaita -
suuri suru lesken puolesta -
koko maassa.
"HALUAMME ENNALLISTAA MAAN JA PALAUTTAA SE YHTEISÖLLE"
Se vaikutti kaikkiin, ja kaikki vastustus...
DOUGLAS TOMPKINSIN KANSALLISPUISTO PERUSTETAAN
...tuntui häviävän.
TOMPKINS CONSERVATION VALMISTAUTUU PUISTOJEN SIIRTOON
Se on historiallista.
Kukaan ei ole tehnyt tätä ennen.
Presidenttinä ollessani tapasin Kristinen,
ja päätimme, että voisi olla mielenkiintoista,
että kaksi naista jatkaa Dougin -
todella tärkeää unelmaa.
Totta puhuen -
nämä kansallispuistot piti saada valmiiksi.
Pitää muistaa, että niistä oli suuret kulut.
VISIO
Viimeisen vuoden aikana olemme käyttäneet -
jopa 6 miljoonaa dollaria vuodessa.
Ellemme lahjoittaisi niitä,
siitä seuraisi taloudellinen katastrofi.
Ola!
Parhaat puuseppämme pystyttävät kyltin!
Uskomatonta!
Se oli rohkea teko, ja oli epätodennäköistä,
että onnistuisimme saamaan kaiken valmiiksi.
Kaikki viisi uutta kansallispuistoa kerralla -
ja laajentamaan kolmea muuta.
Minusta vain tuntui, että nyt tai ei koskaan.
Tämä on se hetki.
Sanokaa "Pumalín".
Pumalín!
Tämä on hiton hyvä tiimi.
Mukana on satoja ihmisiä.
Haluamme valtion jatkavan toimintaa.
Mutta kuka tietää, mitä tapahtuu?
SULJETTU
Jotkut niistä nähdään vielä mutta toisia ei.
Suuri joukko ihmisiä -
tulee katsomaan asian päätöstä.
Olemme olleet perhe...
Todellakin.
...25 vuoden ajan.
Kunnioitamme ja rakastamme toisiamme.
Koko tiimin puolesta -
nostamme maljan Douglasille ja Pablo Carrascolle.
Viikonloppu ennen presidentin saapumista seremoniaan -
luin erään asian.
Näin heti kaksi sanaa, jotka olivat ehdollisia.
Me voisimme ja me saattaisimme, ei me olemme.
Ymmärsin siitä, että yhden puiston kohdalla,
suurimman kahdeksasta,
ei ollut täysin selvää, etenisikö se.
Minä halusin kaikki tai ei mitään.
Teemme ne kaikki tai emme tee mitään.
On valtava riski, jos se ei toteudu.
Kaiken sen jälkeen, mitä tapahtui,
vuosikausien kannustus -
eri hallituksia kohtaan tehdä jotain tällaista -
ilman asian etenemistä.
Hän epäili varmasti.
Hän ajatteli, että mikä tahansa voi muuttua.
Vielä juuri ennen -
seremonian alkamista -
minulla ei ollut aavistustakaan, tapahtuisiko se vai ei.
Kas niin.
Nyt mennään.
Kun hän saapui, pidin perusilmeen.
Tapaamme jälleen.
Hän halusi tavata Dougin haudalla -
pienellä hautausmaalla.
Hän vieraili Dougin haudalla,
ja puhuimme Dougista.
Minä ajattelin vain, että luovun pian kaikesta.
Olin valmistellut kaksi puhetta,
toinen tulta ja tappuraa,
jos asiat menisivät pieleen,
ja toinen, joka oli onnittelupuhe.
Sitten joku tuli vierelleni -
ja sanoi: "Se on hoidettu."
"Se tapahtuu."
Käännyin presidentin puoleen ja sanoin:
"Tämä on historiallinen päivä."
Minulla on kartta paikasta, jonka vain jumalat olisivat voineet kuvitella.
Dougin haaveesta vuonna 1992 -
tulee Pumalínin kansallispuisto.
Nämä puistot kuuluvat teille.
Suojelkaa niitä koko sydämestänne.
Valitkaa elämä.
Valitkaa kauneus.
Lolo, me onnistuimme!
Hyvä luoja, olette mahtavia.
Henkilö, jolle toimin mentorina,
ja hyvä ystävä, seisoimme siellä Chilen presidentin kanssa -
allekirjoittamassa sopimuksen -
puistojen perustamisesta. Hitto vie.
Kyyneleet alkoivat valua.
Tunsin ylpeyttä.
Siksi se on maailman suurin.
- Sinun pitäisi olla ylpeä. - Taidan olla.
Maa-alueen lahjoitus oli suurin ihmiskunnan historiassa.
Doug asetti riman todella korkealle,
ja olisi ylpeä, jos joku yrittäisi päihittää hänet.
Suuremmat puistot, enemmän suojelua.
Hyvä luoja!
Katso tuonne. Katso, katso.
Se on kondori.
Katsokaa tätä uskomatonta luontoa,
jonka Kris ja Doug suojelivat.
Se jatkuu silmänkantamattomiin.
Se muutti asenteita luonnonsuojelua kohtaan Latinalaisessa Amerikassa.
Nämä kansallispuistot halutaan perustaa.
Nyt olen mukana perustamassa uutta kansallispuistoa -
Tulimaan kärkeen.
300 000 hehtaaria.
Sain tämä idean ja annoin sen Krisin organisaatiolle.
Kutsumme sitä Maailman reunan kansallispuistoksi.
Täällä Doug valitti minulle,
että minun pitäisi toimia samoin kun hän.
Nyt aloitan sen.
Olin aina se herttaisempi -
teitä kahta kohtaan.
Minun oli helpompi mukautua -
ja vaikeampi kieltäytyä,
mutta...
Voi luoja, mikä elämä.
Niin.
Voi luoja, mikä elämä.
TOMPKINS CONSERVATION YHTEISTYÖSSÄ CHILEN JA ARGENTIINAN KANSSA
PERUSTI TAI LAAJENSI 17 KANSALLISPUISTOA.
HE SUOJELIVAT 5,9 MILJOONAA HEHTAARIA, JA PINTA-ALA KASVAA.
REWILDING ARGENTINA JA REWILDING CHILE JATKAVAT TOMPKINS CONSERVATIONIN TYÖTÄ
PALAUTTAMALLA ELÄINLAJEJA JA PERUSTAMALLA KANSALLISPUISTOJA.
VUONNA 2022, YSTÄVIENSÄ ESIMERKIN MUKAAN,
YVON CHOUINARD LAHJOITTI PATAGONIA-YHTIÖN,
ARVOLTAAN 3 MILJARDIA DOLLARIA, PLANEETTAMME PELASTAMISEKSI.
JENNIFER RIDGEWAYN MUISTOLLE
Tekstitys: Pekka Ojala