Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫הצלחתי, אלכס. היהלומים אצלי.‬
‫אני פה, מחכה לך.‬ ‫-יופי, תודה.‬
‫הכספת עשתה לי צרות,‬ ‫ואז הייתי צריכה להתחמק מכמה מאבטחים.‬
‫אבל זה בסדר, לא ראו אותי.‬ ‫אני מקווה, בכל אופן.‬
‫פאק.‬ ‫-מה?‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫הפעלתי את האזעקה? מה?‬
‫אני לא יכולה לדבר. אני בהלם.‬
‫אני בפוקוס. קדימה, תגידי לי.‬
‫זורקים אותי בסמס, קרול.‬
‫רגע. הוא מתקשר.‬
‫אני אהרוג אותך.‬ ‫-רק שנייה, מותק.‬
‫הלו?‬
‫כן. אני לא מבינה.‬
‫בסדר, אבל לפחות נדבר או ניפגש. כלומר...‬
‫כו, אבל אלה דברים... סליחה, חכה שנייה.‬
‫מתוק שלי, חכה שנייה. אני כבר חוזרת.‬
‫מותק, את שם?‬
‫אלכס, הלכתי לאיבוד. אני לא יודעת לאן ללכת.‬
‫תכווני אותי, אחרת יתפסו אותי.‬
‫הוא הציע שניפגש ונדבר. מה עכשיו?‬
‫מי?‬ ‫-כרים.‬
‫בשביל מה להיפגש?‬ ‫כדי שהוא יזרוק אותך פנים אל פנים?‬
‫בכל מקרה, מחר את איתי.‬ ‫אנחנו מוסרות את היהלומים לטאז.‬
‫תחזרי אליו ותגידי לו שיקפוץ לך.‬ ‫-בסדר. חכי.‬
‫פאק, אלכס! שיט!‬
‫כרים, אתה שם?‬
‫אני לא יכולה מחר. מצטערת.‬
‫בסדר. חמש אחה"צ מתאים לי.‬ ‫תחשוב על זה, טוב?‬
‫נתראה מחר. נשיקות.‬
‫מותק?‬ ‫-כן?‬
‫את תהרגי אותי.‬ ‫-איפה את?‬
‫אני צריכה למצוא אותך כדי להרוג אותך.‬ ‫-בסדר.‬
‫אז... 300 מטר. דרום-מערב.‬
‫תודה. אני באה.‬
‫פאק, אלכס! איפה את?‬
‫תפסיקי לצעוק. אני מאחורייך.‬
‫סליחה. לא רואים כלום בערפל הזה.‬
‫תניעי. מה נסגר? לפני שנייה הייתה שמש.‬
‫ככה זה בשווייץ. לא אכפת לי. אני נסערת.‬
‫קדימה, בואי ניסע.‬
‫ממילא לא אהבת אותו.‬
‫בחור שזורק אותך בסמס אחרי חודש? בחייך!‬
‫לא נתגעגע אליו.‬ ‫הוא הדליק אצלי הרבה נורות אזהרה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן. עץ.‬
‫את שומעת את זה?‬ ‫-לא, מה?‬
‫הם שלחו רחפנים מזדיינים.‬ ‫-לא נכון.‬
‫פאק!‬
‫תני גז!‬
‫את רואה כמה יש?‬
‫אני רואה שניים.‬
‫פאק, אני שומעת אותם. הם מקיפים אותנו?‬
‫תתכונני לקפיצה!‬
‫פאק! כרים בחיים לא יתקשר אליי עכשיו.‬
‫את צוחקת עליי?‬
‫בואי נחליף מקומות, ואת תירי בהם.‬
‫בשמחה.‬
‫קדימה!‬
‫פאק, אני לא מרוכזת!‬
‫תחשבי על כרים.‬
‫ככה טוב יותר.‬ ‫-בבקשה.‬
‫אני אוציא את התת-מקלע‬ ‫ואוריד את הרחפן השני.‬
‫די להתנדנד, לעזאזל!‬
‫"די להתנדנד"? ברצינות?‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫הרחפן השני קשוח. אני לא מצליחה לפגוע בו.‬
‫רגע, תאטי.‬
‫כמעט הצלחתי.‬
‫כן!‬
‫שיט.‬ ‫-מה?‬
‫מילאת דלק?‬ ‫-ברור.‬
‫אוי, לא.‬
‫הם ירו במכל הדלק.‬
‫פאק, נצטרך להמשיך ברגל.‬ ‫-לא.‬
‫אני עדיין שומעת את הרחפן בראש שלי.‬ ‫זה מוזר.‬
‫כן, גם אני.‬
‫פאק. רוצי!‬
‫לכאן.‬
‫פאק, הוא לא מוותר. נשארה לך תחמושת?‬ ‫-אל תזוזי.‬
‫פאק. מעולה.‬
‫אני אטפל בו.‬
‫לא. לא עכשיו.‬ ‫-בסדר.‬
‫פגעת בו?‬ ‫-כן.‬
‫פאק.‬
‫זה התיש אותי. עכשיו אפשר להירגע.‬ ‫-בסדר.‬
‫אולי כבר פגשתי אותו, אבל לא הבנתי את זה.‬
‫עדיין לא פגשת אותו.‬
‫איך את יודעת?‬ ‫-אני פשוט יודעת.‬
‫נראה לך שאני מפחידה אותם?‬ ‫אני בסך הכול אדם רגיל.‬
‫למה אף פעם לא קיבלתי הצהרת אהבה גדולה?‬
‫זה עוד יקרה.‬
‫איך את יודעת?‬ ‫-אני פשוט יודעת.‬
‫איזו מתוקה! חשבת על הכול.‬
‫כן.‬
‫חטיפי אנרגיה.‬
‫נוכל לישון כאן.‬
‫ה-9 מ"מ שלי.‬
‫מתנה? ואו, זה טוב יותר ממתנה.‬
‫שוקולד.‬
‫שווייצרי.‬
‫פאק, שכחתי סיגריות.‬
‫אין דברים כמוך.‬
‫מה עוד את רוצה?‬
‫אולי תסדרי לי גם גבר?‬
‫מצטערת.‬ ‫-אין לך?‬
‫לא.‬
‫אני עדיין שומעת אותו.‬ ‫-את מדמיינת.‬
‫לא, אני נשבעת. פאק, אני לא מאמינה.‬
‫עכשיו את שומעת?‬
‫כן.‬
‫בסדר. תתכופפי.‬
‫בוא. אני מחכה לך, בן זונה.‬
‫תמיד חייב להיות משהו מעצבן.‬
‫תמיד.‬
‫נמאס לי לצאת למשימה אחרי משימה.‬ ‫אולי ניקח חופש לכמה ימים?‬
‫את יודעת מה בא לי?‬
‫לא.‬
‫נו, תגידי.‬
‫כריך מרגז חם ברוטב מיונז חריף,‬
‫עם צ'יפס וקצת אריסה. מה איתך?‬
‫אני צמחונית כבר עשר שנים.‬
‫את מסרבת לקלוט את זה.‬ ‫-נכון, אני מסרבת.‬
‫אז נשאר רק הקינוח. מוצ'י מאצ'ה.‬
‫אבל לא מוצ'י קפוא. זה מגעיל. מוצ'י רך.‬
‫בטעם שעועית אדומה?‬
‫מהמסעדה היפנית שאת אוהבת.‬ ‫-כן, זה טעים.‬
‫מה בא לך לאכול עכשיו?‬
‫עכשיו? עוגיות מהמאפייה במורד הרחוב.‬
‫מתחשק לי עוגיית קרמל מלוח ושוקולד לבן.‬
‫את נשמעת כמו ניו יורקרית מדוכאת.‬ ‫זה לא טוב.‬
‫אנחנו צריכות סיר טיגון.‬
‫מה?‬ ‫-סיר טיגון.‬
‫למה?‬
‫כדי להכין צ'יפס. וגם טוסטר ופל בלגי.‬
‫טוסטר ופל בלגי, כי נשתמש בו הרבה יותר.‬
‫ואו. שווייץ יפה.‬
‫מכשיר רקלט.‬
‫רעיון טוב.‬
‫זה נחמד.‬
‫איך שננחת ונגיע הביתה, נקנה אחד כזה.‬
‫איך שנגיע.‬
‫אגב, נשאר עוד הרבה?‬ ‫אני מרגישה שאנחנו עפות כבר המון זמן.‬
‫- גנָבות -‬
‫קחי.‬ ‫-תודה.‬
‫טוב...‬
‫באיזה שבוע אני?‬
‫לפי הגודל, שבוע שישי.‬
‫מזכיר לך משהו?‬
‫כן. אולי. שישה שבועות, כן.‬
‫במעורפל.‬
‫אני לא מבינה. תמיד אמרת לנו‬ ‫שאני לא יכולה להיכנס להיריון.‬
‫זה מה שהמנתח אמר לנו אחרי הניתוח.‬
‫הוא טעה. קורה.‬
‫חתיכת טעות.‬
‫כמה זמן יש לי להחליט אם להמשיך בהיריון?‬
‫שבעה שבועות להליך רפואי,‬ ‫ארבעה עשר שבועות לניתוח.‬
‫אני מרגישה קצת מוצפת.‬
‫זה היריון בסיכון גבוה.‬
‫אם תחליטי להמשיך בו, את צריכה לנוח.‬
‫את יכולה להוריד הילוך לקצת זמן?‬
‫הבאתי סמולינה.‬
‫אולי תביאי משהו שאנחנו יודעות לבשל?‬
‫מה את הבאת?‬
‫שוקולד, נענע וצ'ילי?‬
‫זה צ'ילי קון קרנה עם שוקולד?‬
‫תביאי משהו לשתות.‬
‫מה יש במקרר?‬
‫אריסה, לימון ויוגורט.‬
‫בעצם, כמה זמן יוגורט מחזיק במקרר?‬
‫נקנה עוד יוגורט.‬ ‫-בסדר.‬
‫יש לך טמפונים?‬
‫בבית? לא יודעת. תביאי עוד טמפונים.‬
‫לא, בטח יש כאן רק טמפונים מתירס. זה דוחה.‬ ‫-בסדר.‬
‫למה אנחנו קונות פה?‬ ‫-בואי, נגמור עם הפגישה הזאת.‬
‫אין לי חשק לראות אותם.‬
‫מבינה אותך. מסריח פה משתן.‬
‫אל תדאגי, אני אכין לך משהו לאכול‬ ‫מהיוגורט הישן במקרר. מנה מנצחת.‬
‫היי.‬
‫מצטער, אני צריך למשמש אותך.‬
‫אני בעמדה.‬
‫את אוהבת תה צמחים?‬ ‫-ואם כן?‬
‫אני רוצה לתקוע לו כדור בראש.‬
‫הסחורה.‬
‫חשבתי שהקעקועים שלי מחורבנים,‬ ‫אבל תראי אותו.‬
‫זה אננס?‬
‫זה נראה כמו סלט פירות.‬
‫דברי איתי.‬
‫מה, על שווייץ? מה אתה רוצה לדעת?‬
‫שוקולד, פונדו, חשבונות בנק סודיים.‬
‫הרים, אוויר צלול. יותר צלול מכאן, לפחות.‬
‫השמן מזכיר לי פוקימון.‬
‫אני לא זוכרת איזה.‬
‫בלבזאור? לא בלבזאור.‬
‫משהו מצחיק?‬
‫לא, כלום.‬
‫נו, אדי?‬
‫סחורה איכותית. בערך שישה קרט לכל יהלום.‬
‫חיתוך טוב.‬
‫צבע לבן מושלם.‬ ‫-צ'רמנדר?‬
‫ממש כמו קובייה.‬ ‫-לא צ'רמנדר.‬
‫טאז.‬
‫איכות אל"ף-אל"ף.‬
‫ברור! סקווירטל.‬
‫סקווירטל עם הקול המצחיק.‬ ‫-לא ייאמן.‬
‫את מסתלבטת עלינו?‬
‫טוב, קדימה. הכסף אצלך?‬
‫נתתי אותו לבוסית שלך.‬
‫זה לא מה שסיכמנו.‬
‫רוצה להתקשר אליה?‬
‫את לא סומכת עלינו?‬ ‫-לא.‬
‫גם היא לא.‬
‫הכלבה דרשה תשלום מראש.‬
‫הכול טוב. תירגע, טאז.‬
‫טוב, עופי מפה. סיימנו.‬
‫נראה לך שאני מפחדת ממך?‬
‫חבר'ה, תירגעו. הכול טוב, בחייכם.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫טאז, מספיק.‬
‫אם אשרוק, הוא יקרע אותך לגזרים.‬
‫מותק, רק תקרצי, ואני אוריד אותו.‬
‫תבין, מספיק שאני אקרוץ,‬
‫ובמקרה הכי טוב תגמור בכיסא גלגלים.‬
‫בדיוק, מותק.‬
‫למה את מחייכת?‬
‫טאז!‬
‫בבקשה. עכשיו אתה לא כזה אמיץ.‬
‫חסר לו שהוא יתעסק איתי.‬
‫קרול, בלי שטויות.‬
‫הכול בסדר.‬ ‫-לא קרה כלום.‬
‫רק צחקתי.‬ ‫-הוא לא ידפוק אותך.‬
‫חסר לו שכן.‬
‫אני אתעצבן אם אצטרך לחזור הנה.‬ ‫-לא, אל תדאגי.‬
‫חתיכת אידיוט.‬
‫אני עייפה.‬ ‫-שנתפוס מונית?‬
‫לא. אני עייפה באופן כללי.‬ ‫החיים מתישים אותי.‬
‫בסדר.‬ ‫-אני מותשת.‬
‫קדימה, נלך הביתה.‬
‫יודעת מה?‬
‫אני רוצה שנפסיק.‬
‫מה?‬ ‫-הכול. אני רוצה חיים אחרים בשבילנו.‬
‫את תמיד אומרת את זה.‬
‫כן, אבל הפעם אני רצינית.‬ ‫-כלום לא ישתנה.‬
‫סנדקית תגיד לך שהיא מחליטה,‬ ‫שאת חייבת לה הכול.‬
‫אני אדבר איתה מחר,‬ ‫ואני נשבעת שהפעם זה יעבוד.‬
‫איפה אתה, מתוק שלי?‬
‫אתה בסדר, חמודי?‬
‫חתיך שלי! התגעגעתי אליך.‬
‫היה לך יום נחמד? אני מקווה שלא שברת כלום.‬
‫הוא שבר.‬
‫לא נורא. קורה.‬
‫מה נעשה אם באמת נפסיק?‬ ‫זה הדבר היחיד שאני יודעת לעשות.‬
‫גם אני.‬
‫נאלתר.‬
‫העיקר שנהיה יחד. כל השאר לא חשוב לי.‬
‫גם לי לא.‬
‫אתה לא יכול להתחיל את חייך מחדש, פרנסואה.‬
‫יש מילים, מילים גדולות,‬ ‫כמו שאתה אוהב להגיד,‬
‫שהטחת בי לפני עשר שנים.‬
‫אהבה היא נס.‬
‫פלא.‬
‫חסד.‬
‫לידה.‬
‫אהבה לא מתחילה מחדש, פרנסואה.‬
‫חבל. זה החלק שאני הכי אוהבת.‬
‫אבל מאחר שאני אוהבת אתכן הרבה יותר...‬
‫לא סיפרת לנו על הרחפנים ועל האבטחה הנוספת.‬
‫כמעט מתנו.‬
‫כרגע,‬
‫סנדקית מעדיפה לשמוע‬ ‫משהו שהיא עוד לא יודעת.‬
‫בדיוק. אנחנו צריכות לדבר.‬
‫כולי אוזן, מותק.‬
‫חשבנו על זה כבר הרבה זמן, ו...‬
‫אנחנו רוצות להפסיק.‬
‫להפסיק מה?‬
‫להפסיק לגנוב, להסתכן, לברוח,‬ ‫לפגוש שמוקים כמו טאז. פשוט להפסיק.‬
‫חיים אחרים.‬
‫חיים אחרים... כמו מה? "בית קטן בערבה"?‬
‫יש משהו באמצע, לא?‬ ‫-כן, ברור.‬
‫די לזיין בשכל. את אוהבת את זה יותר מדי.‬
‫אהבתי את זה יותר מדי.‬
‫תשאירי אותנו לבד, מתוקה?‬
‫אני?‬ ‫-כן.‬
‫למה?‬ ‫-ככה.‬
‫כי אני מבקשת. לכי לעשות סיבוב.‬
‫תקני לעצמך גלידה בננה ללא גלוטן. לא יודעת.‬
‫תעשני סיגריה.‬
‫אני מנסה להפסיק.‬ ‫-אל תפסיקי. ככה מתים בגיל צעיר.‬
‫לכי. זה בסדר.‬
‫כדאי שתדעי שאני לא מישהי שעוזבים.‬
‫את תגלי שבתי הקברות מלאים במצבות‬
‫של כל אלה שניסו.‬
‫את מאיימת עליי?‬ ‫-לא, אני מזהירה אותך.‬
‫אני אף פעם לא מאיימת.‬ ‫-ממה את מזהירה אותי?‬
‫תהרגי אותי אם אפסיק?‬ ‫-לא. אני אתן לך חד קרן.‬
‫יש טובות ממני.‬ ‫-את יצירת המופת שלי.‬
‫את יכולה לאבד רגל, וכלום לא ישתנה.‬
‫ואת היחידה שאני סומכת עליה לגמרי.‬ ‫אין לזה מחיר.‬
‫אם כי...‬
‫כמה את רוצה?‬
‫את יודעת שלא אכפת לי מכסף.‬
‫כמה מקסים!‬
‫קרול הקדושה.‬ ‫לאיזו צדקה להעביר את הכסף מהמשימה הבאה?‬
‫לא תהיה עוד משימה.‬
‫יש לי מספיק חסכונות.‬ ‫-בזכות מי?‬
‫את יודעת, הוצאתי אותך מהביבים,‬
‫ואני יכולה להחזיר אותך לשם בן רגע.‬
‫מה את עושה?‬
‫אני חושבת.‬
‫ואו, את מלחיצה אותי כשאת חושבת.‬
‫לא רואים אותך מרוב שאת קטנה. איבדתי אותך.‬
‫בסדר, מצאתי.‬
‫אני רעבה.‬
‫זה לוקח המון זמן.‬ ‫-אלכס.‬
‫שיט, שכחתי את המטען שלי.‬ ‫-למי אכפת? אין קליטה.‬
‫פאק! מה אני אעשה בלי Wi-Fi?‬
‫אנחנו רחוקות מהכביש.‬ ‫-זה מקום מסתור.‬
‫אם נהיה במחבוא, סנדקית לא תמצא אותנו.‬
‫פאק, אני רעבה.‬
‫מזמן לא התלוננת.‬
‫אני ככה קרובה לאכול את הארנב.‬
‫תארי לעצמך שכרים יתקשר אליי.‬ ‫-לא!‬
‫לא!‬
‫אלוהים.‬
‫טוב.‬
‫את יודעת איפה זה?‬ ‫-כן.‬
‫את לא יודעת.‬
‫טוב, לפחות סנדקית בחיים לא תמצא אותנו כאן.‬
‫אני לא מפסיקה לחשוב על משהו.‬ ‫-אה, כן?‬
‫את מקשיבה?‬ ‫-כן, כולי אוזן.‬
‫בסדר. בואי נדמיין,‬ ‫אפילו שאין סיכוי שזה יקרה,‬
‫אבל בואי נדמיין שסנדקית מסכימה.‬
‫היא מקבלת את זה. היא מבינה.‬ ‫לעולם לא נחזור.‬
‫נצטרך קריירות חדשות.‬
‫מה אנחנו רוצות בעצם?‬
‫שלווה, טבע, צחוק, שמש.‬
‫לדעתי אנחנו צריכות לבדוק כמה כסף חסכנו‬ ‫ולהשקיע אותו.‬
‫במקום שאנחנו אוהבות, שנוכל להזדקן בו.‬
‫והיה לי רעיון.‬
‫מוכנה?‬
‫מסעדת בשרים.‬
‫זה להיט. מרוויחים הרבה ומשמחים אנשים.‬
‫את לא אוכלת בשר, אבל זה לא משנה,‬
‫כי לדעתי הסוד להצלחה הוא הרוטב.‬
‫צריך רק רוטב ייחודי מעולה,‬ ‫ואנשים יבואו אלינו מכל המדינה.‬
‫דבר ראשון, צריך להחליט על המיקום.‬
‫איפה אנחנו רוצות להזדקן?‬
‫אני בעד מקום חם, ליד הים.‬
‫ככה תוכלי לטפל בהזמנות ואז ללכת להשתזף.‬
‫להתעמל קצת.‬
‫תעצמי עיניים, עכשיו!‬
‫את לא תאמיני. תעצמי עיניים. תסמכי עליי.‬
‫תפקחי אותן.‬
‫את לא רוצה עוד ריקוד אחרון לפני שתמותי?‬
‫תישארי איתי גם אם אסתפר ככה?‬
‫כן.‬ ‫-אני אוהבת אותך.‬
‫פאק.‬
‫לא ימצאו אותנו כאן, מה?‬
‫קרול.‬ ‫-מה?‬
‫הם יורים רק עליי.‬ ‫-לא יכול להיות.‬
‫תראי, הם יורים רק עליי.‬
‫אלכס, הם לא יכולים לראות אותך.‬ ‫-המניאקים משתמשים בכוונת תרמית.‬
‫את חושבת שהמגן יחזיק מעמד?‬ ‫-כן. ברור.‬
‫מי החארות האלה?‬
‫אם הם היו רוצים להרוג אותנו,‬ ‫הם היו מחכים שנצא.‬
‫פאק, יש שם אחד.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫ואת?‬ ‫-מעולה.‬
‫שיט.‬
‫אלכס.‬
‫מה?‬
‫אלכס.‬
‫מה קרה?‬ ‫-זה סנטוס.‬
‫לא.‬
‫לא! פאק, לא הארנב שלי.‬
‫לא. לא סנטוס.‬
‫לא, לא הארנב שלי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫מתוקה שלי, אני מצטערת.‬
‫הם ישלמו על זה. אני נשבעת לך, הם ישלמו.‬
‫תקשיב לי טוב.‬
‫אני אגיד לך‬ ‫את הדבר הכי חשוב שאי פעם תשמע בחיים שלך.‬
‫אשתך בחיים לא תגיד לך את זה,‬
‫אבל יש לך ביצים מיקרוסקופיות, חתיכת סנאי.‬
‫בדיוק חשבתי שמתחשק לי להוריד לך אותן.‬
‫זהו. אני יודעת איפה אתה גר.‬
‫אם תמשיך להתעלם ממני, כדאי שתיזהר.‬
‫אמרתי לך, מותק,‬
‫אני יודעת על כל מה שאתה עושה. צ'או.‬
‫פאק, האנשים האלה. אין לזה סוף.‬
‫מה היה ניסיון ההפחדה המחורבן הזה?‬
‫טוב לראות גם אותך. תצטרפי אליי לצהריים?‬
‫אני לא יודעת מה נכנס בי.‬ ‫את מכירה אותי, אני קצת פרנואידית.‬
‫חשבתי שדיברת ברצינות.‬
‫שאת באמת מתפטרת במפתיע, סתם ככה,‬
‫בלי אזהרה.‬
‫אז שלחת רוצחים?‬
‫את בסדר.‬
‫נפצעת? את מדממת?‬
‫את מכירה את האלבנים.‬ ‫אם הם היו רוצים להרוג אותך, היית מתה.‬
‫הם ירו רק על אלכס.‬
‫למה עליה ולא עליי?‬
‫אלכס...‬
‫אמרתי לך שאני רוצה לפרוש.‬
‫קרול, את מעייפת אותי.‬
‫אלה המילים שלך, רואה?‬
‫תראי מה אני עושה להן.‬
‫אני לא יוצאת לעוד משימה.‬
‫את כל כך עקשנית, זה משהו.‬
‫קשה איתך.‬
‫תגידי כמה את רוצה.‬
‫גם את עקשנית.‬
‫עותמן.‬
‫את מבלפת.‬
‫כמה?‬ ‫-בחיים לא תעשי את זה כאן.‬
‫כמה?‬
‫לכי תזדייני!‬
‫מתוקה, ייקח למנקה שלושה ימים לנקות את זה.‬
‫כמה?‬
‫שני מיליון.‬
‫זהו.‬
‫רואה?‬
‫עשינו עסק.‬
‫קצת יקר, אבל...‬
‫רואה? כשאת רוצה את יכולה.‬
‫בואי נאכל.‬
‫משימה חדשה ופשוטה מאוד.‬
‫לא מסוכנת.‬
‫תגנבי משהו קטן ותביאי לי אותו.‬
‫תרגישי שאת בחופשה.‬
‫תשבי לך בכיסא נוח ליד המים ו...‬
‫אולי אפילו תיהני מזה.‬
‫איפה?‬
‫בקורסיקה. אמרתי לך, זו חופשה.‬
‫תבחרי את הצוות שלך כראות עינייך.‬
‫וזה גם יעזור לדיכאון העונתי שלך.‬
‫פוטותרפיה בחינם.‬
‫רואה? אני מתחשבת בך.‬
‫בסדר, אבל זו המשימה האחרונה.‬
‫טוב, אם סנדקית הבטיחה,‬ ‫ברור שנסמוך עליה בעיניים עצומות.‬
‫זה עוד רחוק?‬ ‫-לא. רק עשר דקות, אבל...‬
‫כבר אין לנו רישיון.‬
‫נו, באמת.‬
‫מה הבעיה שלו?‬
‫אז תעקוף אותנו, שמוק!‬
‫חשבתי על משהו.‬ ‫-כן?‬
‫אבנר. אני יכולה לבקש ממנו‬ ‫למצוא את הרוצחים של סנטוס.‬
‫אל תצפי מאבנר ליותר מדי.‬
‫ליתר דיוק,‬ ‫תגביהי ציפיות ותנמיכי ציפיות במקביל.‬
‫מה את עושה?‬
‫אני? מה את עושה?‬
‫טוב, מה אנחנו גונבים?‬
‫קבלו. "האודליסק הגדולה".‬
‫באמת?‬ ‫-הציור יוצא בהשאלה לתערוכה זמנית בקורסיקה.‬
‫רק לחודש.‬
‫אנחנו לא רוצים שהוא יחזור לפריז, מבינות?‬
‫אנגר? באמת?‬
‫לא, ממש לא. לא הציור הזה. הציור בירוק.‬
‫בארוק?‬
‫מה "בארוק"?‬
‫לא יודעת. זה מה שאמרת.‬
‫מה? שנייה.‬
‫הבנת?‬ ‫-לא...‬
‫רגע, אז אנחנו גונבים ציור?‬
‫אלא מה?‬ ‫ברור שאנחנו גונבים ציור. תתרכזו, בנות.‬
‫הוא כזה צבוע.‬ ‫-היי.‬
‫אז ככה: אנחנו גונבים את "האודליסק הגדולה"‬ ‫של מרסיאל רייס משנות ה-60.‬
‫ציור בצבע ירוק.‬
‫כן, זה לא היה ברור.‬
‫לא, בכלל לא.‬
‫מי זאת? היא גרה איתך?‬ ‫-כן, זה הבית שלה. רוז.‬
‫אתם זוג?‬
‫זה מסובך.‬
‫גם אתם מריחים גראס?‬
‫המלצתי לה לעשן גראס.‬
‫למה?‬
‫כי יש לה גלאוקומה.‬
‫טוב, אנחנו עדיין לא יודעים מתי הציור יגיע.‬
‫נדע כשהם ידעו.‬ ‫-אנחנו יודעים משהו?‬
‫כן. אנחנו יודעים איפה הציור יוצג.‬
‫במרכז לאמנויות.‬
‫קל בהרבה לפרוץ לשם מאשר למוזאון.‬ ‫זה יתרון גדול, בנות.‬
‫יתרון גדול, ברור.‬
‫איפה המרכז הזה?‬
‫מנזר סן פרנסואה בפאתי העיר סרטן.‬
‫סרטן או עקרב?‬
‫ברצינות?‬ ‫-התחשק לי.‬
‫את עדיין אוהבת משחקי מילים, קרול?‬
‫כן, העיר סרטן בקורסיקה.‬
‫השגנו את תוכנית הבניין?‬ ‫-לא.‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫ברור שלא.‬
‫משרד האדריכלים שהיה אחראי לשיפוץ...‬
‫רוז, בבקשה? רוז?‬
‫אנחנו חולקים סודות.‬
‫בסדר, משרד האדריכלים נמצא בבסטיה,‬ ‫אז התוכנית היא... היי!‬
‫קרול.‬ ‫-סליחה.‬
‫נדפק לה השכל. מה קרה לך היום?‬
‫תמשיך. סליחה.‬
‫בסדר. אנחנו צריכים להשיג את תוכנית הבניין,‬
‫וכמובן, לאסוף את הנהג שביקשת, קרול.‬
‫ביקשת נהג?‬ ‫-טוב...‬
‫למה?‬ ‫-טוב...‬
‫מה? אני לא נהגת טובה מספיק?‬ ‫-טוב...‬
‫ואו. פאק.‬
‫לעזאזל! בחיים לא תשכחו לי‬ ‫את הפעם ההיא שירדתי מהכביש בפולין?‬
‫מותק, זה נראה כמו תאונה.‬ ‫-לא.‬
‫יצאתי מטומטם מול חברת הביטוח.‬ ‫-אתם לא מאמינים לי?‬
‫אני אומרת לכם, היה שם כלב.‬ ‫סטיתי כדי לא לדרוס אותו.‬
‫שוב הסיפור של הכלב?‬ ‫-הוא מעולם לא נמצא.‬
‫אין גופה, אין הוכחות, אין ביטוח.‬
‫אתם רשעים. אין טעם לדבר איתכם.‬
‫"רשעים"...‬
‫בסדר.‬
‫כדי להתארגן על כלי נשק,‬ ‫לכו לקלרנס במכולת בסן-פלורן.‬
‫הוא ייתן לכן כל מה שתרצו.‬
‫סידרתי לכן וילה,‬
‫מכונית מדהימה.‬
‫כמעט מדהימה מדי. לא תרצו לעזוב.‬
‫אתן מקבלות חופשה של שבועיים,‬ ‫ואז אני מצטרף אליכן.‬
‫כמו מעונות?‬ ‫-תקראי לזה איך שאת רוצה.‬
‫אבל...‬ ‫-סוס טוב.‬
‫רגע, מי זה?‬
‫זה ספיריט.‬
‫אתה כזה חמוד. זה טוב לרעמה שלך.‬
‫לא! מה החיה הזאת עושה כאן?‬
‫עזבי אותו.‬
‫אנחנו לא מכניסים חיות הביתה.‬ ‫-בטח שכן.‬
‫כדי להתארגן על נהג,‬ ‫לכו לסם במסלול המרוצים בלה מאן.‬
‫בסדר. ואיך אתה מכיר את סם?‬
‫זו העבודה שלי,‬ ‫למצוא אנשים שלא מכירים אותי.‬
‫מה מיוחד כל כך בנהג הזה?‬
‫אל תבואי בגישה שלילית.‬ ‫-לא.‬
‫פאק!‬
‫למה בחרת הגדרות מחורבנות?‬
‫איך קוראים לו?‬
‫את כזאת עקשנית.‬
‫אפס כוח הצמדה. לא יכולתי לזוז.‬
‫סם. אבנר אומר שהוא הכי טוב. לכן אנחנו כאן.‬
‫הרגשתי כאילו יש דבק על המסלול.‬ ‫זה טרקטור, לא אוטו!‬
‫אשתו הייתה פעלולנית. היא מתה בתאונת דרכים.‬
‫עברו מאז רק כמה חודשים, אז תהיי נחמדה.‬ ‫קדימה, בואי.‬
‫נו, בואי.‬
‫זה לא בגלל ההגדרות שלי.‬
‫"זה לא בגלל..." היא עושה ממני צחוק.‬
‫אולי הוא הרג אותה.‬ ‫אני בטוחה שאני נהגת טובה ממנו.‬
‫אלכס.‬
‫לא. לא יכול להיות.‬ ‫איך את שומעת אותי ברעש הזה?‬
‫אמרתי לכם לא למלא את המכל.‬
‫למה אתם...‬
‫פאק. היא לקחה את האוטו.‬
‫היא מטורפת. תראו איך היא לוקחת את הסיבוב.‬
‫ואו.‬ ‫-אז מה? זה בגללי?‬
‫אני בטוחה שבחיים לא נהיה חברים.‬
‫תזמיני לי שני צ'יזבורגרים,‬ ‫ארבעה נאגטס ורוטב ברביקיו?‬
‫זה אפילו טוב יותר.‬ ‫-אין טעם. בואי נלך.‬
‫תפסיקי.‬ ‫-אני אנהג, אל תדאגי.‬
‫זה לא בגלל ההגדרות.‬
‫סם!‬
‫קוראים לה סם. היא הנהגת.‬ ‫-לא.‬
‫כן. הבחורה הזאת היא הנהגת.‬ ‫-לא.‬
‫כן. את עצבנית.‬
‫את עצבנית כי היא בת.‬ ‫-לא אכפת לי.‬
‫אחותי, את מלכה. היית הכי מהירה היום.‬
‫אמרתי לך שזה לא בגלל ההגדרות.‬ ‫-זה בגלל הנהג.‬
‫היי, "אהבה בשחקים"!‬
‫יודעת מה, טום קרוז?‬
‫את מפוטרת!‬
‫פאק.‬
‫מה את עושה?‬ ‫-אין בעיה.‬
‫ואו.‬
‫היא מטורפת. אנחנו חייבות לקנות לה משקה.‬
‫וגם בגדים.‬
‫ואו.‬
‫זהו. והכסף יתחלק בין שלושתנו.‬
‫כמה זה יוצא?‬
‫הרבה כסף. בכל מקרה, פיטרו אותך.‬
‫אני אשיג עבודה חדשה בקלות.‬
‫את לא נראית אחת שחותמת בלשכה.‬
‫איך זה עובד?‬
‫יש תקופת ניסיון, כמו בעבודה רגילה?‬
‫זו ממש לא עבודה רגילה.‬
‫את מצטרפת למשימה. אין תקופת ניסיון.‬ ‫-יש.‬
‫ואם היא גרועה? צריך לבדוק.‬
‫ואם לא תמצאו חן בעיניי?‬
‫מה אני צריכה לעשות חוץ מלנהוג?‬ ‫-את יודעת לירות?‬
‫לא.‬
‫את חנונית? האקרית?‬ ‫-לא.‬
‫אז אין לך שום מומחיות?‬
‫אם אתחרט, אוכל להפסיק מתי שארצה?‬
‫בטח. מצידי אל תתחילי בכלל.‬
‫אולי תפסיקי לרדת עליי‬ ‫ותגידי לי מה המומחיות שלך?‬
‫בשמחה. אני צלפת. אני יכולה להרוג מישהו‬ ‫ממרחק 800 מ' בעיניים עצומות.‬
‫נעים להכיר.‬
‫תני לי אופנוע,‬ ‫ואני ארכב עליו כמו שלא ראית בחיים שלך.‬
‫תקשיבי, אם נפתח קרקס, נתקשר אלייך. תודה.‬
‫היי, סיימתן?‬
‫אני בטוחה שתתאימי לנו.‬ ‫ממילא אין לך אפשרות אחרת.‬
‫ואלכס נחמדה מאוד. עוד תראי.‬
‫נו?‬
‫ניתן לגורל להחליט.‬
‫את חושבת שאת הדלאי לאמה?‬ ‫-אלכס.‬
‫ואו. המים כל כך נעימים.‬
‫זה יהיה נהדר.‬
‫ואו.‬
‫תדמיינו אותנו אוכלות כאן בבוקר.‬
‫לשם שינוי, אבנר לא מרח אותנו.‬
‫כן, לגמרי.‬
‫של מי הבית הזה?‬
‫מה אכפת לך?‬ ‫-אלכס.‬
‫חדרי שינה?‬
‫כל הקודם זוכה!‬
‫ככה אתן עושות את זה?‬
‫ממילא אני תמיד מנצחת.‬
‫את מרמה.‬
‫לא.‬
‫לא אוהבת.‬
‫אני אוהבת את החדר הזה.‬
‫זה החדר שלי.‬ ‫-לא. הוא שלי, כי אני זקנה יותר.‬
‫אני אישן כאן כל לילה ממילא.‬
‫ואו. מצאתי אוצר אמיתי, בנות.‬
‫פאק.‬
‫לא ייאמן.‬ ‫-כן.‬
‫נעשה הורדות ידיים עליו.‬
‫בסדר, אם זה מה שאת רוצה.‬ ‫-כן.‬
‫מה קלרנס הזה עושה חוץ מלמכור נשק?‬ ‫איך אבנר מכיר אותו?‬
‫אבא שלו הוא שגריר איפשהו.‬
‫נראה לי שהוא משתמש בחסינות הדיפלומטית שלו‬ ‫כדי להבריח נשק.‬
‫הגענו.‬
‫זה הוא?‬
‫הוא לא נראה כמו סוחר נשק.‬
‫לא, זה גבר קורסיקאי.‬
‫אה, סליחה.‬
‫שלום.‬
‫אנחנו מחפשות את קלרנס.‬
‫זכותכן.‬
‫הוא פה?‬
‫ככה אומרים.‬
‫טוב, תודה.‬
‫יש פה מישהו?‬
‫כן.‬
‫קלרנס?‬
‫כן.‬ ‫-אבנר שלח אותנו.‬
‫אהבתי את המגבת הקטנה.‬
‫באתן לקנות כלי בית?‬ ‫-לא.‬
‫יותר בכיוון של מוסברג פטריוט,‬ ‫קנה מתברג, קליעי וינצ'סטר מגנום.‬
‫עדיף ככה.‬
‫זו רשימת הקניות שלנו.‬
‫אל תזוזו.‬
‫אני לא אזוז.‬
‫בסדר.‬
‫יש לי חיצי הרדמה.‬
‫ותראי, הבאתי לך אם-4.‬
‫גלוק בהתאמה אישית, בשחור וזהב.‬
‫רק בשביל הסטייל.‬
‫אקדח מעולה.‬
‫אפשר להרוג זבוב ממרחק 500 מטר.‬ ‫מטרה ראשונה ב-800 מטר.‬
‫תודה. שימחת אותי.‬
‫בשמחה. העונג כולו שלי.‬
‫יש לך בלייזר 308.?‬
‫כן, ברור. אבל יש לי משהו טוב יותר. HK417.‬
‫הוא נהדר.‬
‫כן, עם קליעי FMJ.‬
‫אני אוהבת אותם. הם חודרים לעומק.‬ ‫אני אוהבת חדירות.‬
‫הבאתי לך ברטה 92. זה בסדר?‬
‫כן. ברטה, מושלם.‬
‫תראי, המצאה אישית קטנה.‬
‫הנה. מה זה?‬
‫פרי.‬ ‫-לא.‬
‫רימון.‬
‫רימון בתוך רימון.‬
‫זה הרעיון.‬
‫הנקניקיות שהחברה שלך נוגעת בהן...‬
‫איך אתה יודע?‬ ‫-פצצות עשן.‬
‫בסדר...‬
‫ומה זה, למשל?‬
‫זה?‬ ‫-כן.‬
‫זו ביצה.‬
‫טוב, נסחפנו.‬
‫אנחנו לא לוקחות את כל זה.‬
‫אני צריכה עוד אקדח. יש לנו מתלמדת.‬
‫מי?‬ ‫-תניחי את הטריאקי.‬
‫איך אתה יודע?‬
‫בעדינות.‬
‫זהו.‬
‫קדימה, שוב.‬
‫כשתירי, תרגישי את האקדח מתעורר לחיים.‬
‫אני אפילו לא צריכה להסתכל. היא גרועה.‬ ‫-כן.‬
‫זה עושה כל כך הרבה רעש.‬
‫תתמקדי בנשימה שלך. תזדקפי.‬
‫תשאפי.‬ ‫-היי, מותק?‬
‫מה? לא, אני יודעת מה תגידי.‬
‫זה לא קשור לקלרנס.‬
‫בסדר, זה קשור אליו.‬
‫תשאפי ו...‬ ‫-הוא לא מוצא חן בעינייך?‬
‫אנחנו פשוט מתעלמות מנורות אזהרה?‬
‫מה? כי הוא סוחר נשק?‬
‫לא, זה בסדר. יש לכם תחביב משותף.‬
‫רגע. תחזיקי את האקדח בשתי ידיים.‬
‫לאט. תכופפי את הזרועות.‬
‫יופי. תנשמי...‬
‫אז למה?‬
‫...הנשימה שלך.‬
‫ראית את הרגליים שלו?‬
‫הסתכלתי על העיניים שלו.‬ ‫-עדיף שתסתכלי על הרגליים.‬
‫הוא נעל הכלאה בין סנדלים לכפכפים.‬ ‫את לא יכולה...‬
‫ואת נעלת פעם נעלי בלרינה.‬ ‫כולנו טועים לפעמים.‬
‫זהירות. תתרכזי.‬
‫לשאוף.‬
‫לכוון.‬
‫לשחרר את הכתפיים...‬
‫אולי תפסיקו לקשקש?‬
‫אולי תפסיקי להתאהב בגברים אקראיים?‬
‫אולי... אין לי קאמבק.‬
‫זהו.‬
‫בסדר, תירי כשתהיי מוכנה.‬
‫יופי. טוב יותר.‬
‫אני מתה על זה. יריות בכל מקום.‬
‫אולי נעבור לגור פה?‬
‫זה מה שנעשה. נעבור לקורסיקה.‬
‫לעזאזל, תיזהרי!‬
‫האקדח טעון!‬ ‫-אל תעשי את זה! האקדח טעון.‬
‫לא עושים את זה.‬
‫אבל זה מפתה.‬ ‫-את מתישה אותי. לא.‬
‫בת הזוג שלה מתה, היא איבדה את העבודה...‬
‫היא עוברת תקופה לא קלה. היא...‬
‫גרועה?‬
‫את מגזימה.‬ ‫-נו...‬
‫היא יהלום גולמי. הרבה פוטנציאל.‬ ‫בהרבה מובנים היא...‬
‫לא גרועה? תני דוגמה אחת.‬
‫תמזגו גם לי?‬
‫אוי, נגמר. חבל.‬
‫קחי את הכוס שלי. אני לא שותה.‬
‫תודה.‬
‫קחי. הבאתי לך סמסונג וסים, סם.‬
‫בשביל מה?‬
‫כדי לגנוב את תוכנית הבניין. אסביר אחר כך.‬
‫תודה.‬
‫למה הפסקת לשתות?‬
‫כי זה עושה לי...‬
‫חשק לנגן בגיטרה?‬
‫רוקנרול.‬
‫ואו, אפילו כרטיס סים‬ ‫היא לא יודעת להכניס. אלוהים.‬
‫את צריכה עזרה, סם?‬
‫זה בסדר, אלכס. לא צריך.‬
‫טוב, בואו נאכל. הכנתי לנו...‬
‫מרק ביצים.‬
‫פאק!‬
‫הפחדת אותי.‬ ‫-כנ"ל. מה את עושה?‬
‫אני אוכלת.‬
‫אני רעבה.‬
‫גם אני. מה את אוכלת?‬
‫מלפפוו חמוץ.‬ ‫-איכס. את בכלל לא אוהבת מלפפון חמווץ.‬
‫עכשיו אני אוהבת.‬
‫אבל...‬
‫מה?‬
‫פאק. ידעתי.‬
‫נשבעת לך שידעתי. לא יודעת איך.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫למה לא סיפרת לי?‬ ‫-טוב...‬
‫לא.‬
‫שום "טוב..." נמצא פתרון. זה...‬
‫הגעת לגיל המעבר.‬
‫את כזאת מניאקית.‬
‫למה?‬ ‫-אני בת 39.‬
‫בדיוק. לא ממש צעירה.‬
‫אני שומעת אותך.‬ ‫-פאק! איך לעזאזל את שומעת אותי?‬
‫אני שומעת אותך, ואנחנו לא ישנות יחד הלילה.‬
‫מה נשמע? ישנת טוב?‬
‫כן, לא רע.‬
‫רציתי לשאול, איך את ואלכס נפגשתן?‬
‫אלכס... נפגשנו מזמן. היא הייתה בת 14.‬
‫היא ברחה מהבית, בדיוק כמוני לפניה.‬
‫פגשתי אותה באמסטרדם.‬
‫תכננתי שוד יהלומים, ומשום מה...‬
‫הרגשתי שאני יכולה לבטוח בה.‬
‫היא עזרה לי בשוד,‬ ‫ומאז אני לוקחת אותה איתי לכל מקום.‬
‫בכל אופן,‬ ‫תמיד חשבתי שהעיקר בחיים זה לא מה עושים,‬
‫אלא עם מי עושים את זה.‬
‫בוקר טוב. אכלת?‬ ‫-כן.‬
‫ישנת טוב?‬ ‫-כן, תודה.‬
‫יופי. אחכה לך בחוץ. תתכונני לסבול.‬
‫בהצלחה.‬
‫מה עכשיו?‬
‫מה שתרצי.‬
‫את לוחצת על זה ובמקביל מניחה את היד למעלה.‬
‫פאק.‬
‫אני נראית כמו פסיכולוגית. זה מכוער.‬
‫חמוד מאוד. זה מכוער.‬
‫את שמחה.‬
‫זה נחמד. זה שימושי.‬ ‫-תפסיקי.‬
‫אני מחזיקה את האקדח. אני מתרכזת...‬
‫זוועה. תראי איך אני עושה את זה.‬ ‫-תדגימי לי.‬
‫זה מה שעשית בהדגמה.‬ ‫-אל תכווני עליי את האקדח.‬
‫הלו?‬
‫כן.‬ ‫-אני מעבירה אותך.‬
‫יופי, תודה.‬
‫כן, מתוקה?‬
‫היי, ז'וזה. תודה שחזרת אליי.‬ ‫-את בסדר?‬
‫טוב...‬
‫את בסדר, מתוקה?‬ ‫-כן, רק... הכול בסדר.‬
‫רק רציתי להגיד לך ש...‬
‫תגידי לי.‬ ‫-החלטתי להמשיך בהיריון.‬
‫נהדר! אני ממש שמחה.‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬ ‫-את תראי, זה יהיה נהדר.‬
‫ביי. אתקשר אלייך כשאחזור.‬ ‫-תתקשרי מתי שתרצי.‬
‫תודה.‬ ‫-נשיקות.‬
‫נשיקות.‬
‫קומי!‬
‫אנחנו חוזרות לאימונים.‬
‫הצלחתי!‬
‫טוב, אני מודה שעשיתי לה חיים קשים באימונים‬ ‫רק בשביל הכיף.‬
‫הרסתי לגמרי את הפסטה.‬
‫לא, יצא ממש טעים.‬ ‫אולי קצת מלוח, אבל ממש טעים.‬
‫זה מלוח מדי.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫לא, זה בלתי אכיל.‬
‫לא.‬
‫לא, פישלתי. אני...‬
‫הייתה לי תוכנית מגובשת,‬
‫ופתאום הלכתי לאיבוד.‬
‫לא הצלחתי להחליט.‬
‫בין מה למה?‬ ‫-רציתי להכין קישואים.‬
‫התכוונתי להכין מנה צמחונית פשוטה.‬
‫ופתאום שיניתי את דעתי, ואז לא ידעתי...‬
‫ובסוף הכנתי מנה נורא מסובכת.‬
‫אל תבכי, מתוקה.‬ ‫לא קרה כלום. זו רק פסטה. זה טעים.‬
‫הייתי צריכה להכין מנת פסטה פשוטה עם חמאה.‬
‫אני לא יודעת מה עבר עליי.‬
‫מתוקה, אני נשבעת לך שזה טעים.‬ ‫אני אוכל הכול.‬
‫תראי, אני אוכל הכול.‬ ‫-כי את נחמדה.‬
‫לא, כי זה ממש טעים.‬
‫כי את רעבה.‬ ‫-אני לא רעבה.‬
‫סליחה, אני קצת מוצפת.‬
‫כן, שמתי לב.‬
‫אני יודעת איך נגנוב את תכנית הבניין.‬
‫בואי נשמע.‬ ‫-תלכי עם...‬
‫תלכי עם סם.‬
‫לא.‬
‫כן. המשרד ריק בהפסקת הצהריים.‬
‫זו משימה פשוטה. בקושי צריך לעשות משהו.‬
‫רק אל תפעילי את האזעקה.‬
‫בסדר.‬
‫את לא צריכה אותי.‬
‫היא מוכנה.‬
‫אם את אומרת.‬
‫טוב, את בעמדה?‬
‫כן, אני רואה אותך.‬
‫אל תסתכלי עליי.‬
‫סליחה.‬
‫בסדר.‬
‫שוב הסתכלת עליי.‬ ‫-פאק.‬
‫- וולטה אדריכלות -‬
‫קדימה, סם. זה מסדרון.‬
‫לכי עד הסוף. את יכולה, אני נשבעת.‬
‫קדימה, אין אזעקה. זו משימה קלה.‬
‫נראה לי שמצאתי.‬
‫טוב, לפחות את דיסקרטית.‬
‫בסדר, אני רואה את המחשב.‬
‫ואו, את טובה.‬
‫אלכס, אם תמשיכי לעצבן אותי,‬ ‫אני אוציא את האוזנייה.‬
‫אז...‬ ‫-אין בעיה, תוציאי.‬
‫אבל יש סיכוי שתמותי.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני מסיחה את דעתך‬
‫כדי לוודא שאת יכולה להתמודד‬ ‫עם כמה דברים במקביל.‬
‫אני אישה. ריבוי משימות זה בנוהל.‬
‫בסדר.‬
‫הצלחתי.‬
‫נכנסתי למערכת.‬
‫אז... אני מחפשת את תוכנית הבניין.‬
‫זה לוקח המון זמן.‬
‫אני נרדמת. תזדרזי, אני מתחננת.‬
‫חכי...‬
‫מצאתי.‬
‫יופי.‬
‫מצאתי את התוכנית. בסדר.‬
‫- תוכניות ויטלי -‬
‫אני מורידה את הקובץ.‬
‫- מקבל נתונים -‬
‫בסדר, השגתי את תוכניות השיפוץ של המנזר.‬
‫עשיתי את זה כמו גדולה, נכון?‬ ‫זה רץ מהר. הקובץ יורד עכשיו.‬
‫כן, אבל המשימה הזאת הייתה קלה מאוד.‬
‫באמת. לא תאמיני מה קרה‬ ‫במשימה הראשונה שלי עם קרול.‬
‫באמת?‬ ‫-כן. מצאנו שרשרת יהלומים.‬
‫נשבעת לך, זה מלחיץ בקטע אחר.‬
‫בכל מקרה, בדיוק עמדנו לעזוב,‬
‫ואז היא עושה... פאק, אנשים מתקרבים.‬
‫מי הם היו?‬
‫לא, אנשים מתקרבים אלייך, סם.‬
‫מה?‬ ‫-עשרה.‬
‫את צוחקת עליי.‬ ‫-לא. לשם שינוי, אני לא צוחקת.‬
‫אל תזוזי. אני אטפל בזה.‬
‫אני לא זזה.‬
‫תשתקי.‬
‫אני שותקת.‬
‫מה...‬
‫אלכס?‬
‫אלכס.‬ ‫-טיפלתי בזה.‬
‫לכי. עכשיו.‬ ‫-אני הולכת.‬
‫מהר.‬ ‫-אני הולכת.‬
‫קחי את הטלפון, סם.‬ ‫-פאק, הטלפון.‬
‫אלכס.‬ ‫-מה?‬
‫מה עשית?‬
‫עשיתי מה שיכולתי, אחותי.‬ ‫כואב לך להגיד תודה?‬
‫תודה.‬
‫אלכס, אחד מהם לא נרדם.‬
‫אלכס, תעשי משהו.‬
‫פאק. כלום את לא יכולה לעשות לבד?‬
‫תחטיפי לו אגרוף או תשלפי אקדח.‬
‫את יודעת איך להשתמש בו.‬
‫אל תיתני לו להפעיל את האזעקה, אלכס. בבקשה.‬
‫נגמרו לי חיצי ההרדמה. תטפלי בזה בעצמך.‬
‫אני משותקת. אני לא יכולה לזוז. אלכס.‬
‫"עשיתי את זה כמו גדולה, נכון?"‬
‫ממש לא.‬
‫אני מתחננת. תעשי משהו, אלכס.‬
‫שיט!‬
‫עכשיו זה יהיה מסובך יותר.‬
‫קסדה!‬
‫רדי ממני. את בוכה לי, "אני משותקת",‬
‫ועכשיו את צועקת עליי למהר... פאק!‬
‫זהירות!‬
‫סם, תיזהרי! לאט!‬
‫זהירות!‬
‫אני לא אוהבת פעלולים!‬
‫סם! פאק!‬
‫סם, זהירות! סליחה, גברתי!‬
‫אתן משוגעות?‬
‫סם!‬
‫עצרי!‬
‫- 95 קמ"ש -‬
‫סם! את סתם עושה את זה!‬
‫סם! אני אהרוג אותך!‬
‫למה את נצמדת לכביש?‬
‫סם! אלוהים.‬
‫אני אהרוג אותך! סם!‬
‫פאק! היית חייבת לנסוע כל כך מהר?‬ ‫חצינו את קורסיקה בחמש דקות.‬
‫למה את צועקת? התחמקנו מהם, נכון?‬
‫ממי? אף אחד לא רדף אחרינו מבסטיה. אף אחד!‬
‫אני תכף מקיאה פה.‬
‫חשבתי שרודפים אחרינו. סליחה.‬
‫אבל עשית את זה כמו גדולה.‬
‫תודה.‬
‫חבשתי קסדה.‬
‫מה נשמע? התשת את עצמך?‬
‫אני בסדר.‬
‫ואתן? הלך טוב?‬
‫כן. מצוין.‬
‫השגנו הכול?‬ ‫-כן.‬
‫תודה. קחי.‬
‫והכול טוב ביניכן?‬
‫כן. נראה לי שכן.‬
‫הכול מצוין בינינו עכשיו.‬
‫אבל משעמם לי. אני מתה משעמום.‬
‫באמת?‬ ‫-אני חייבת להתאהב או לעשות סקס,‬
‫אחרת אני לא אירגע.‬
‫לא משנה לי מי. גבר אחד, שניים, שלושה...‬ ‫-בטח.‬
‫אולי נתקשר לקלרנס?‬
‫זה אחד. התחלה טובה.‬
‫מצאתי גלגיליות בחדר השינה.‬ ‫לא ראיתן אותי על גלגיליות. אני מעולה.‬
‫אני... אני מסתדרת לבד.‬
‫את לא יכולה לזוז מטר בלעדינו.‬
‫אדיר! זו ממש מסיבה, בנות.‬
‫יש כל מיני מאכלים מקומיים. פטאנק.‬ ‫יש אפילו גלידה!‬
‫פאק, איפה הוא?‬ ‫-מי?‬
‫אתן רואות אותו? קלרנס, אלא מי?‬
‫רק עכשיו הגענו.‬
‫אז מה? הוא אמר שהוא יהיה כאן.‬ ‫אני אבדוק אם הוא במזח.‬
‫אני לא מאמינה.‬ ‫-אני הולכת לאכול.‬
‫הוא מתאים לך.‬
‫אני לא מחפשת גבר.‬
‫ומה איתך? את תמיד מחפשת. הוא חתיך, לא?‬
‫תשכחי מזה. היא קפואה.‬ ‫-מה?‬
‫היא מחכה לנסיך שלה, לבנה כשלג.‬
‫היא קפואה בארון הזכוכית שלה.‬
‫אפשר להגיד לה מה שרוצים. היא לא שומעת.‬
‫למשל, אפשר להגיד לה ש...‬
‫בסוף יימאס לה מגברים אקראיים.‬
‫עדיף לה לאהוב את עצמה קצת יותר.‬
‫אולי הגיע הזמן שהיא תעבור לבית קטן משלה,‬
‫לבד, עם גינה קטנה.‬
‫נו, טוב. זה לא מה שיקרה.‬
‫מה שיקרה זה שהבחור יופיע‬ ‫בנעליים המסמורטטות שלו,‬
‫והיא תחזור לחיים.‬
‫כן.‬
‫לאשתי קראו אמילי.‬
‫כשנפגשנו,‬
‫היא ישר קלטה אותי.‬
‫לא הייתי צריכה להעמיד פנים‬ ‫שאני מישהי אחרת.‬
‫ומאז שהיא מתה,‬
‫אני מרגישה אבודה‬ ‫בלי העיניים שלה שרואות אותי.‬
‫הגעגועים אליה שוברים אותי.‬
‫זה נורא, לאבד מישהי שרואה ואוהבת אותך.‬
‫אני רואה אותך.‬
‫אנחנו רואות אותך.‬
‫נו, מתי תזיין אותי?‬
‫רומנטיקנית בנשמה, מה?‬
‫את מעדיפה יאכטה או וילה עם נוף לים?‬
‫לא ידעתי שאתה כזה רומנטיקן.‬ ‫-בגללך.‬
‫מה?‬
‫אני רומנטיקן בגללך.‬
‫לא הבנתי, אבל מבחינתי כל מקום זורם.‬
‫שם.‬ ‫-מעולה.‬
‫תעזור לי, שאני לא אמות בטעות.‬
‫אסור שאני אמות לפני שנזדיין.‬ ‫-לא.‬
‫חכי. יש מישהו אחר.‬
‫אין אף אחד אחר. הייתי עם כרים, אבל כבר לא.‬
‫לא, בחדר השינה. יש פה עוד מישהו.‬
‫ערב טוב.‬
‫ערב טוב, אדוני.‬
‫רגע, אתה מכיר אותו?‬
‫לא. ואת?‬ ‫-לא.‬
‫הלכת לאיבוד?‬ ‫-לא.‬
‫הסתכלתי עליכם כשרקדתם קודם,‬
‫וחשבתי שאתם נראים טוב.‬
‫ורציתי לשאול אם יש סיכוי ש...‬
‫תרשו לי להצטרף.‬
‫סליחה. להצטרף למה?‬
‫אליכם.‬
‫ואו.‬
‫אף פעם לא עשית את זה?‬ ‫-לא.‬
‫אתה לא רוצה לנסות?‬ ‫-לא.‬
‫למה? שלישייה זה גם רומנטי.‬ ‫בטח אם זו הפעם הראשונה שלך.‬
‫לא.‬ ‫-כן, אני נשבעת. סמוך עליי.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מי אתה?‬
‫מי את?‬
‫אתה צריך הפסקה?‬
‫רוצה להתקשר לאימא?‬
‫פאק.‬
‫בטוח שאתה לא רוצה להתקשר לאימא?‬
‫ידעתי שיש פרס על הראש שלי,‬
‫אבל לא האמנתי שהם יעיזו לבוא לקורסיקה.‬
‫הייתי צריך לספר לך. אני מצטער.‬
‫זה בסדר. אנחנו לא צריכים לספר הכול זה לזה.‬
‫זוכרת ששאלת אותי‬ ‫על האלבנים שהרגו את הארנב שלך?‬
‫מצאתי אותם.‬
‫לבוס שלהם קוראים סקנדר לוז'ירז'.‬
‫מה אתה יודע עליו?‬ ‫-פנים חלקים, עיניים שחורות גדולות.‬
‫יש לו שני מועדונים לאורך החוף,‬ ‫אבל הוא גר באיטליה, בבארדי.‬
‫הוא אוהב להשוויץ, תמיד מדבר על כסף.‬
‫בסדר.‬ ‫-הוא איש רע. הוא מסוכן.‬
‫תודה.‬
‫תבטיחי לי שתיזהרי.‬ ‫-אל תדאג.‬
‫אני לא אוהבת שעוקבים אחריי.‬
‫כמו רוב האנשים.‬
‫מה את עושה פה?‬
‫תקשיבי, התעוררתי הבוקר עם הרגשה מוזרה.‬
‫התגעגעתי אלייך.‬
‫מה בדיוק את רוצה?‬
‫אז מה, מצאת מישהי חדשה?‬
‫סוף סוף תחליפי את השותפה הישנה שלך?‬ ‫-לא.‬
‫אני אשמור את שתיהן.‬
‫מה את רוצה?‬ ‫-מה אני רוצה?‬
‫רק להיות כאן, מתחת לשמש, איתך.‬
‫זוכרת את המשימות הראשונות שלנו?‬
‫כשהיינו רק שתינו?‬
‫היינו צוות מנצח, נכון?‬
‫עכשיו את בקושי מדברת איתי,‬ ‫וגם אז רק בענייני עבודה.‬
‫הקשר שלנו תמיד היה מקצועי בלבד.‬
‫את מקנאת או מלנכולית?‬
‫הרבה יותר מזה.‬
‫אני יודעת.‬
‫התגעגעתי אלייך. איך הייתה המסיבה?‬
‫אספר לך אחר כך.‬
‫מצאתי את המניאקים שהרגו את סנטוס.‬ ‫שנלך לטפל בהם?‬
‫פאק, מה קרה לך?‬ ‫-כלום.‬
‫טוב... אני לא יודעת. זה לא קצת מסוכן?‬
‫כן, ו...?‬
‫לא יודעת. לא התכוננו לזה.‬
‫כן, ו...?‬ ‫-בסדר.‬
‫אני רוצה לבקש מסם לבוא איתנו.‬
‫בסדר.‬
‫יופי. אני אקרא לה.‬ ‫-בסדר.‬
‫סם?‬ ‫-כן?‬
‫אנחנו מפליגות לאיטליה הערב,‬ ‫לנקום את מותו של ארנב שאהבתי.‬
‫בסדר, אבל מתי נגנוב את הציור?‬ ‫-מחר, כשאבנר יגיע.‬
‫אתה סקנדר לוז'ירז'?‬
‫שלום.‬
‫שמענו שאתה מחפש רקדניות.‬
‫אתה מחפש רקדניות?‬
‫באנו להציג את עצמנו.‬
‫רוצים הדגמה?‬
‫רגע. בעצם, חנינו שם.‬
‫אה, נכון.‬ ‫-את באה?‬
‫תודה.‬
‫לא סיפרת לנו על הערב שלך עם קלרנס.‬
‫אני מנסה להתרכז, אבל זה לא עוזר.‬
‫זה פיפי, לא שחמט.‬
‫לא יוצא לי כלום.‬
‫בנות, אני לא מבינה למה רציתן נהגת מרוצים‬
‫אם אתן צריכות לעצור לפיפי כל חמש דקות.‬
‫מעצבן.‬
‫טוב, זה לא יקרה.‬
‫הכול בסדר, מותק? את באה?‬
‫מה את עושה?‬
‫מה העניין?‬
‫אני בהיריון.‬
‫לא. את משקרת.‬
‫אני בהיריון.‬
‫לא. את משקרת.‬
‫היא משקרת.‬
‫על אמת?‬
‫תהיה לנו תינוקת.‬
‫על אמת?‬ ‫-כן.‬
‫פאק.‬
‫אנחנו עמוק בבוץ.‬
‫חשבתי על שניים.‬ ‫-תגידי לנו.‬
‫חשבתי על "זאבה".‬
‫מה?‬ ‫-סליחה?‬
‫די. זאבה זה שם יפה.‬ ‫-כן...‬
‫או "זריחה".‬
‫אלוהים. מה זה פה, בברלי הילס?‬
‫ילדים יכולים לתבוע אותך בגיל 18. תיזהרי.‬
‫טוב, אני אגיד לכן איך יקראו לה.‬ ‫-תגידי.‬
‫יקראו לה...‬ ‫-כן?‬
‫ראול, ב-א'.‬
‫די.‬ ‫-זה נורא.‬
‫ראול?‬ ‫-מה רע?‬
‫לא טוב לכן? דברו איתה.‬
‫ראול?‬ ‫-אם יש לכן אומץ.‬
‫ראול?‬
‫ראול זה שם יפה.‬
‫היי, זהירות. יש פה אישה בהיריון.‬
‫הגענו.‬
‫קורסיקה.‬
‫מה שלומך?‬
‫מה שלומך, אבנר?‬ ‫-שלום.‬
‫שלום. אני סם.‬
‫שלום.‬ ‫-אני יודע. אני אבנר.‬
‫זה הבית של רוזה, ואלה הכבשים שלה.‬
‫בסדר, אני אסביר.‬
‫נעשה את זה הערב?‬ ‫-לא, מחר בערב.‬
‫למה אנחנו מחכים? פתיחת עונת הפריצות?‬
‫מצחיק. לא. מחר הדרבי של אז'אקסיו-בסטיה.‬
‫השומרים יהיו דבוקים למסך.‬
‫הם יסיירו במחצית.‬
‫חשוב מאוד שתחכו לסימן ממני, ורק אז תיכנסו.‬
‫אתן תתחבאו בכנסייה.‬
‫בסדר? עד שהמשחק יתחיל שוב.‬
‫טוב.‬
‫הציור מוצג בקומה העליונה.‬
‫תיכנסו דרך המנהרה, ואז...‬
‫נו?‬ ‫-נעלה?‬
‫בדיוק.‬ ‫-נעלה.‬
‫תעלו.‬
‫איפה אני אהיה?‬
‫את תחכי לאלכס ולקרול במכונית בכיכר.‬
‫אחרי שתשיגו את הציור, ניפגש בגזיבו.‬
‫בסדר, ככה נצא. ואיך ניכנס?‬
‫לא תצטרכו להיכנס, כי כבר תהיו בפנים.‬
‫סוס טרויאני, מכירות?‬
‫נעשה בדיוק מה שהיוונים עשו.‬
‫זה הכול.‬
‫אתן יודעות מה הכינוי שלי?‬ ‫-לא.‬
‫איך?‬
‫המוח.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-כן, אני בטוח.‬
‫הרבה אנשים קוראים לי ככה,‬ ‫אפילו מאחורי הגב.‬
‫לדעתי זה בקטע אירוני.‬
‫ואיפה אתה תהיה?‬
‫במשאית האוכל, אכין נקניקיות.‬
‫בסדר? הכול מובן?‬
‫- אבנר‬ ‫הנקניקייה הטעימה! -‬
‫שנוציא כיסאות ושולחנות?‬
‫אף אחד לא יבוא. אין טעם.‬
‫לא.‬
‫היי, סם.‬ ‫-היי, אבנר.‬
‫את יודעת על מה אני חושבת?‬ ‫-לא.‬
‫על האבא. מי זה? פגשתי אותו?‬
‫לא. זה סתם מישהו.‬ ‫הוא לא יודע והוא גם לא ידע.‬
‫זה מטורף. תינוק בלי גבר.‬
‫בדיוק כמו שדמיינתי, רק שאני לא האימא.‬
‫כן, סליחה. גם אני מופתעת.‬
‫אז היא לא תיראה כמוני.‬
‫חבל, היא יכלה להיות יפה כמוני וחכמה כמוך.‬
‫לכי תזדייני.‬
‫אני לא מחכה לסימן מאבנר.‬ ‫נתפסו לי כל השרירים.‬
‫מה את עושה?‬
‫ידעתי שהסוס הטרויאני הזה מטופש.‬
‫אלכס, אנחנו צריכות לחכות לסימן.‬
‫דרבי, חגיגה!‬
‫כן, קורסיקה חיכתה לרגע הזה כבר שבע שנים.‬
‫שריקת הפתיחה של המשחק‬ ‫בין מועדון הספורט בסטיה...‬
‫אני קצת רעב.‬
‫גם אני.‬
‫אל תתקמצני. יש לנו המון.‬ ‫-כן.‬
‫לא רע.‬ ‫-יש לנו מספיק אוכל לגדוד שלם.‬
‫שיט.‬
‫את כל כך חסרת סבלנות, זה לא ייאמן.‬
‫איך נסתדר עם ילדה?‬
‫אני אהיה האימא המגניבה,‬ ‫ואת תהיי האימא המעצבנת. זהו.‬
‫אבנר?‬
‫יצאנו.‬
‫אבנר?‬
‫למה הוא לא עונה?‬
‫אני לא אופטימי. ממש לא.‬
‫זה לא אידאלי.‬
‫את חושבת שזה יעבוד?‬ ‫-כן. אל תדאג. יהיה בסדר.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬ ‫-מה זה?‬
‫ערב טוב.‬
‫אפשר לקבל קצת אוכל?‬
‫ערב טוב.‬
‫מה יש לכם? נקניקיות?‬
‫כן.‬ ‫-אני רוצה נקניקייה עם צ'יפס, בבקשה.‬
‫אפשר, או...?‬
‫כן, ברור. נוציא כיסאות ושולחנות.‬
‫חבר'ה, האוכל על חשבון ההפקה. בואו.‬
‫למה לא?‬ ‫-ערב טוב.‬
‫נקניקייה, בבקשה.‬
‫ואו, הוא פינק אותנו.‬
‫תראי. קלרנס נתן לי סכין אקסטרמה רסיו.‬
‫חמוד מצידו.‬
‫זו אהבה.‬
‫ואו. משקפת אינפרה-אדום.‬
‫תירגעי. מה... לא נשתמש בכל זה.‬
‫אמרתי לך.‬ ‫-מה?‬
‫את תהיי אימא מעצבנת.‬
‫אבל אני אפצה על זה.‬
‫טוב...‬
‫סם, אנחנו מתחילות. יצאנו מהפסלים.‬
‫אם תדברי עם אבנר, תעדכני אותו.‬ ‫התחלנו. אנחנו יוצאות לדרך.‬
‫אבנר? אבנר, אתה שומע?‬
‫שלום. את צריכה לזוז.‬ ‫המקום הזה שמור לטריילרים.‬
‫סליחה, מה?‬
‫לא עדכנו אותך?‬ ‫-לא.‬
‫נו, באמת. לאף אחד לא אכפת מלו"ז ההפקה?‬
‫סליחה.‬ ‫-בסדר. את יכולה לזוז לשם? תודה.‬
‫מתורן? מתורן, כאן לאו. כן.‬
‫אבנר?‬
‫אני לא יודעת אם אתה שומע, אבל הבנות יצאו.‬
‫ומישהי ביקשה ממני עכשיו לזוז.‬
‫אני לא יודעת אם זה היה בתוכנית,‬ ‫אבל אני זזה.‬
‫ואני לא יודעת מה זה "לו"ז הפקה".‬ ‫בחורה מסכנה.‬
‫בנות, שמעתן? יש אנשים במנזר.‬
‫חכי.‬
‫זה איטי. אני מעדיפה קליעים אמיתיים,‬ ‫לא חיצי הרדמה.‬
‫אבל הם מאבטחים אמיתיים.‬ ‫אי אפשר להרוג מאבטחים אמיתיים.‬
‫...יהיו כאן בקרוב. אני לא יודע.‬
‫בינתיים הסתדרנו.‬
‫לילה טוב.‬
‫אבנר, כאן קרול.‬
‫הם לא שומעים.‬ ‫-מי אתן?‬
‫זוז מהדרך, בבקשה.‬
‫סם? את שומעת אותי?‬
‫טוב.‬
‫פאק, זה לא משפיע עליו?‬
‫רואה? אמרתי לך. עדיף קליעים אמיתיים.‬
‫נחזור למעלה. אין פה קליטה.‬
‫סם?‬ ‫-כן, קרול?‬
‫עכשיו שומעים. את בעמדה?‬
‫עברתי מקום.‬ ‫לא יכולתי להישאר, הייתי בפריים.‬
‫מה? פריים? איזה פריים?‬
‫הפריים של המצלמה.‬
‫המצלמה? על מה היא מדברת?‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מה נשמע?‬ ‫-בסדר.‬
‫מעולה.‬
‫זהירות על הבגדים.‬
‫בדקת ששמרנו על אחידות בסרטון השני?‬
‫בדקתי הכול חוץ מהצבע של הצעיף.‬
‫תגידי לה לבדוק בתסריט.‬ ‫-בסדר.‬
‫וגם צריך להדק מחדש את המחוך של מילן.‬
‫כן. וגם לעשות לה איפור ושיער.‬
‫כן. והפסקת האוכל?‬ ‫-מתי אוכלים? זה חשוב מאוד.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫מה נעשה, בנות? נבטל?‬ ‫-אנחנו לא מבטלות כלום.‬
‫ננצל את הסחת הדעת‬
‫ואז נעזוב בשקט, כאילו כלום לא קרה.‬
‫טוב.‬
‫אבנר, כאן קרול.‬
‫בבקשה.‬
‫חרדל?‬
‫נקניקייה בשבילך.‬
‫נקניקייה עם צ'יפס.‬
‫איך אבנר לא ידע על זה?‬
‫את מופתעת?‬ ‫-לא.‬
‫זה היה מתוכנן?‬ ‫-לא.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫אפופבל!‬ ‫-היי!‬
‫שנייה, תני לי לעבור.‬ ‫-בבקשה.‬
‫אי אפשר איתך. למה את אף פעם לא מקשיבה?‬
‫מה?‬ ‫-הגינקולוגית אמרה לך להיזהר.‬
‫"הימנעות ממאמצים פיזיים".‬
‫אני לא חולה. אני בהיריון.‬
‫אבל אסור לי להרים דברים כבדים,‬ ‫אז אכפת לך לטפל בזה?‬
‫עשיתן את זה כמו גדולות,‬ ‫אבל מה זה "אפופבל"?‬
‫אפופ... אפופבל?‬
‫לא יודעת. ככה יצא לי.‬
‫פאק, חם לי.‬
‫בסדר, מתחילים.‬
‫שיט.‬
‫אלכס?‬ ‫-מה?‬
‫יש עוד מאבטח מאחוריי.‬ ‫את יכולה לטפל בו, בבקשה?‬
‫אני באה.‬
‫תודה.‬
‫- האזעקה פועלת -‬
‫יש לך המון אנרגיה בזמן האחרון.‬
‫- האזעקה מנוטרלת -‬
‫- המערכת מנוטרלת -‬
‫בסדר. האזעקה מנוטרלת.‬
‫אני אביא את הציור.‬
‫תודה לאל שזו המשימה האחרונה.‬ ‫אני מתה לפתוח כבר את מסעדת הבשרים.‬
‫סם. תתכונני.‬
‫אני בעמדה, אבל בעמדה אחרת.‬
‫ונראה לי שאני אצטרך לזוז שוב.‬
‫איצור קשר ברגע האחרון ואעדכן אתכן במיקום.‬
‫היי! לא שם.‬
‫כן, אני יודעת. אני זזה, אל תדאג.‬ ‫-טוב.‬
‫תחני בחניון של הטכנאים.‬
‫המלגזה והזרקורים תכף יגיעו.‬
‫ואז תחזרי ותעזרי לנו‬ ‫להכין את החדר של מילן, טוב?‬
‫כן?‬ ‫-לא הבנתי שום מילה שיצאה לו מהפה.‬
‫פאק, מה עכשיו?‬
‫כמה חבר'ה מתקינים זרקורים.‬
‫כבר אי אפשר לחתוך ציור בשקט.‬
‫אבנר והתוכניות המטומטמות שלו.‬
‫תזדרזו, בנות. בבקשה.‬
‫טוב, אני צריכה לעשות פה סדר מחדש.‬
‫ואו. התערוכה ממש מכוערת.‬
‫יפהפה, נכון? ואו! אלוהים.‬
‫חשבתי שיהיו פה מאבטחים, אבל מתברר‬ ‫שאפשר פשוט להיכנס ולראות את הציורים.‬
‫והם נראים מדהים באור הזרקורים.‬
‫נכון?‬ ‫-כן.‬
‫איזה שעמום. הוא יאכל לך את הראש כל הלילה?‬
‫מה בדיוק את עושה?‬
‫אני חותכת את הציור המזויף.‬
‫כמו שסיכמנו עם...‬
‫מחלקת התפאורה.‬
‫רגע, זה זיוף?‬
‫כן. ברור.‬
‫פאק! בסדר, כן. הבנתי.‬ ‫-אלא מה?‬
‫בגלל זה אין מאבטחים.‬ ‫-כן.‬
‫ברור. אני כזה טמבל.‬
‫הציורים האלה שווים מיליונים.‬ ‫ברור. אני אידיוט.‬
‫לא נורא, זה עדיין מגניב.‬ ‫לא בכל יום עובדים אצל כוכבת גדולה כל כך.‬
‫פאק, הוא חופר.‬
‫לא ככה? מטורף, נכון?‬
‫צילומי קליפ של...‬
‫מילן פארמר.‬
‫נכון.‬
‫לא! די, אני לא מאמינה.‬
‫זה מטורף.‬ ‫-היא מדהימה. מילן?‬
‫לא? באמת? כן.‬ ‫-כן.‬
‫את מתה עליה.‬
‫מילן.‬ ‫-מילן.‬
‫גם אני מתה עליה.‬
‫פאק!‬
‫ביי.‬
‫אבל עוד נתראה, נכון?‬
‫נתראה.‬
‫בסט הצילומים.‬
‫ברור, בסט. נתראה.‬
‫ביי.‬
‫...הגל הכחול בתחילת המחצית השנייה.‬ ‫זו ההזדמנות השנייה...‬
‫אני לא מאמין, הקשר עובד.‬ ‫סליחה, בנות. היה פה עומס מטורף.‬
‫הנקניקיות היו הצלחה אדירה.‬ ‫רוזה שיחקה אותה.‬
‫אגב, אולי תיתקלו בשניים-שלושה אנשים,‬ ‫אבל אנחנו ממשיכים לפי התוכנית.‬
‫אתן יכולות לצאת מהפסלים. ההצגה מתחילה!‬
‫לא...‬
‫בסדר.‬
‫טוב. שמפניה!‬
‫אפית את העוגה בעצמך?‬ ‫-כן.‬
‫עכשיו אני מבינה למה יש לו 89 נשים.‬
‫לא.‬ ‫-אחת בכל חווה בצרפת.‬
‫תודה, אבנר.‬
‫תודה שחזרת אליי.‬
‫קיבלתי את ההודעה שלך. דברי איתי.‬
‫אני זקוקה לשירותיך.‬
‫בסדר. סנדקית יודעת?‬
‫היא לא יודעת כלום.‬ ‫אל תערב בזה את סנדקית. זה חיוני.‬
‫אני אכין צוות.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני אתקשר אליך עם הפרטים. תודה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫עם מי את מדברת?‬ ‫-איתך.‬
‫קלרנס בא לדבר איתי קודם.‬ ‫הוא נוסע למקסיקו לחצי שנה.‬
‫שאלתי, "ומה איתנו?" והוא פשוט אמר...‬
‫"אני צריך להסתדר לבד.‬ ‫לא תמיד תוכלי להציל לי את החיים."‬
‫אז זו פרידה, נכון?‬
‫שלום ולא להתראות.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫ואני אותך.‬
‫ממילא אין לי זמן. תהיה לי ילדה.‬
‫משלוח אחרון לסנדקית מחר, ואז נהיה חופשיות.‬
‫אני בעמדה, מותק.‬
‫תקפידי לשים לב איפה את עומדת, בסדר?‬
‫קבלי אזהרה.‬
‫אל תיבהלי, אבל היא עשתה משהו לשיער שלה.‬
‫פופ ארט.‬
‫האמנות שנוסכת משמעות בכל דבר קיטשי.‬
‫אמרתי לכם, קרול הכי טובה.‬
‫ההעברה לחשבון שלי הושלמה?‬
‫רבותיי, היה לי לעונג לעשות איתכם עסקים.‬
‫אהבת את הצבע החדש?‬
‫הוא מפתיע.‬
‫אל תדאגי,‬ ‫אני עדיין הבלונדינית הכי ברונטית שיש.‬
‫אני רוצה לדבר איתך.‬
‫בשמחה, מתוקה שלי.‬
‫נדבר שם. שקט שם יותר.‬
‫פאק. היא זזה.‬
‫איזו כלבה!‬
‫קרול, אני כבר לא רואה אותך.‬
‫אל תזוזי, בסדר?‬
‫שיננתי את המיקום שלך.‬
‫תקשיבי לי טוב.‬
‫יש שני סיפורים.‬
‫אחד הוא פנטזיה, והשני מציאות.‬
‫הפנטזיה לא מעניינת אותי.‬
‫זו המציאות:‬
‫אני יושבת עם הגב לחלון. כן, אני.‬
‫אני יודעת בדיוק מה זה אומר.‬
‫אז אני אסביר לך מה יקרה עכשיו.‬
‫אני לא אזוז.‬
‫אלכס תהפוך לשותפה של סם, הבחורה החדשה.‬
‫את תישארי כאן, איתי.‬
‫אף אחד לא ימות.‬
‫אף אחד לא יהיה עצוב.‬
‫שמעת אותי, אלכס?‬
‫באוזנייה הטיפשית שלך.‬
‫אני צריכה לחזור על זה?‬
‫את יודעת שאני שונאת לחזור על עצמי.‬
‫פאק, המצב יוצא משליטה.‬
‫את מפחדת?‬
‫אישית, אני סומכת עלייך.‬
‫ואת?‬ ‫-סומכת עלייך? לא.‬
‫אף פעם.‬
‫אפופבל.‬
‫מה זה אומר?‬
‫לעולם לא נדע.‬
‫קצת שמאלה.‬
‫את מטורפת.‬
‫את מטורפת או פזיזה?‬
‫הרבה יותר מזה.‬
‫אני יודעת.‬
‫אבל אל תשכחי דבר אחד.‬
‫אם אני אמות, גם את תמותי.‬
‫אלכס.‬
‫עכשיו.‬
‫מה קורה?‬
‫הרגתי את סנדקית?‬
‫שומרי הראש מתקרבים.‬
‫זוכרת את הפעם הראשונה שנפגשנו?‬
‫אל תדברי ככה. את מפחידה אותי.‬
‫פאק, הם בדלת. אל תזוזי, אני אחפה עליך.‬
‫יריות נורו ברחוב אוז'ן מנואל, הרובע ה-16.‬
‫היינו באמסטרדם.‬
‫ישבת בבית קפה.‬
‫רבת עם איזה בחור.‬
‫זרקת אותו לתעלה.‬
‫התאהבתי בך על המקום.‬
‫על המקום.‬
‫בזמנו, כשגבר עצבן אותך, זרקת אותו למים.‬
‫אני מקווה שיש לך תוכנית מילוט,‬ ‫אחרת הלך עלינו.‬
‫המשטרה פה.‬
‫- משטרה -‬
‫אחורה, גברת! זוזי! את לא יכולה לעמוד פה.‬
‫פאק, אני לא אצליח לעצור אותם.‬
‫אף פעם לא פחדת לקפוץ מגגות. מה את עושה?‬
‫צפיתי בך בשנים האחרונות.‬ ‫התחלת לשכוח מי את.‬
‫לא מעניין אותי. די, את מסיחה את דעתי.‬
‫מרוב פחד שלא תמצאי אהבה...‬ ‫-די.‬
‫...את לוקחת כל מה שמציעים לך.‬
‫די!‬
‫את לא מחפשת מניאקים בכוונה.‬
‫פשוט רוב הגברים מניאקים.‬
‫מעט מאוד גברים מסוגלים לאהוב מישהי כמוך.‬
‫כי נשים טובות...‬
‫נשים חזקות, חכמות, מצחיקות,‬
‫שלא צריכות שיגנו עליהן...‬
‫לא קל לאהוב נשים כאלה.‬
‫זה מפחיד.‬
‫אם הייתי גבר, לא הייתי מפחדת לאהוב אותך.‬
‫תבטיחי לי ש...‬
‫תרשי לעצמך להכניס לחיים שלך גבר ש...‬
‫שראוי לך.‬
‫אני לא מבטיחה כלום!‬
‫אם את רוצה להמשיך, קחי איתך את סם.‬
‫תהיו חופשיות. לא תהיו חייבות כלום לאף אחד.‬
‫תוכלי להמשיך.‬ ‫-אני רוצה להמשיך איתך.‬
‫מה את עושה? מה לעזאזל קרה לך?‬
‫שתינו יודעת שאני לא אשרוד.‬
‫תתרכזי. אני מתחננת, תחשבי על התינוקת.‬
‫תהיה לנו ילדה. אל תעשי את זה.‬
‫החיים האלה לא מתאימים לתינוקת.‬
‫בבקשה, לא ככה. אני לא יודעת. תעלי לגג.‬
‫תמצאי פתרון, לעזאזל!‬
‫אלכס.‬ ‫-קרול, הם עולים.‬
‫פאק!‬ ‫-לכי.‬
‫תקפצי על הגגות. תעשי משהו, בבקשה.‬ ‫אני מתחננת, אל תעזבי אותי.‬
‫אלכס, לכי מכאן.‬
‫לא.‬
‫אני לא יכולה בלעדייך.‬
‫ברור שאת יכולה.‬
‫מתוקה שלי, את החזקה מבין שתינו.‬ ‫תמיד היית חזקה.‬
‫ברור שאת יכולה. קדימה, לכי.‬
‫לא, אני לא יכולה.‬
‫תעשי מה שאני אומרת לך! לכי, אלכס!‬ ‫-לא. אני לא יכולה.‬
‫לכי! תקשיבי לי!‬ ‫פעם אחת בחיים תעשי מה שאני אומרת לך! לכי!‬
‫את לא מבינה שאני עושה את זה בשבילך?‬ ‫הם גנבו מאיתנו כל כך הרבה שנים.‬
‫קדימה, לכי. את חופשייה.‬
‫תזרקי את האקדח!‬
‫...נורו יריות...‬
‫צלף! תפסו מחסה!‬
‫הצלף בקומה השלישית. אני רואה אותו.‬
‫הצלף מעבר לכביש. אני עולה לקומה השלישית.‬
‫אלכס, הם ראו אותך. הם באים אלייך.‬
‫תשאירי כאן הכול. אני אטפל בזה.‬
‫הרובה טעון, אבל נצור.‬
‫פאק.‬
‫לא, אני לא יכולה.‬
‫אלכס, תנשמי ותקשיבי לי.‬
‫אני לא יכולה.‬ ‫-תתרכזי.‬
‫תגיעי לחדר 14. יש שם גישה לגג.‬
‫חדר 14. קדימה.‬
‫- אמבולנס -‬
‫רוצה קפה?‬
‫קפה?‬
‫אחרי ארבע שנים, אלכס? זה הכול? קפה?‬
‫בלי חיבוקים? בלי נשיקות?‬
‫בלי "טוב לראות אותך שוב.‬
‫"סליחה שניתקתי קשר, הייתי עצובה מדי"?‬
‫כמו שאמרת, הייתי עצובה מדי.‬
‫התקשרתי אלייך כמה פעמים.‬
‫ראיתי.‬
‫הטלפון שלי גם מקבל שיחות נכנסות.‬ ‫-די!‬
‫בטח יש לך דגם ממש מתקדם.‬
‫רוצה קפה?‬
‫באתי כי אני צריכה אותך.‬
‫וכי התגעגעתי אלייך.‬
‫חופשה קצרה בשמש.‬
‫פעם אחרונה, מבטיחה.‬
‫לא נגעתי באקדח כבר שלוש שנים.‬
‫לא באתי להציע לך עבודה, מותק.‬ ‫אני רוצה שתבואי איתי.‬
‫אם לא תיהני, תעזבי.‬
‫יש לך עשר דקות לבוא איתי,‬ ‫אחרת אדרוך לך על העגבניות בגינה.‬
‫מצטערת, אני לא יכולה.‬
‫טוב...‬
‫למה אנחנו כאן?‬
‫איך קוראים לך?‬
‫ראול, ב-א'.‬
‫אני אהרוג אותך.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫תגידי לי מה קרה.‬
‫אני אספר לך הכול. אני אסביר.‬
‫סליחה.‬
‫ראול!‬
‫את באה, מתוקה?‬
‫היה נחמד. חבל שאני צריכה להרוג אתכן.‬
‫באמת.‬
‫בואי, מתוקה שלי.‬
‫ואו.‬
‫מתוקה שלי.‬
‫תספרי לי הכול.‬
‫אני רוצה סיפור.‬
‫את רוצה סיפור?‬ ‫-גם אני רוצה.‬
‫בואי.‬
‫גם אני רוצה סיפור, ראול. סיפור גדול.‬ ‫-קדימה, נספר סיפור גדול.‬
‫לא, פאק. שכחתי...‬
‫שכחתי את השורות שלי.‬
‫נשיקות!‬
‫אז... היא צוחקת.‬
‫שיט. אין פה אף אחד. רגע.‬
‫פאק! סליחה, נבהלתי.‬
‫המנוע נכבה.‬
‫סליחה.‬
‫פאק.‬ ‫-תפסיקי לצחוק. די.‬
‫זה...‬
‫את כל כך עקשנית, זה... שיט!‬
‫הנקניקיות שנוגעות בחברה שלך... שיט.‬
‫הנקניקיות שנוגעות בחברה שלך...‬
‫הנקניקיות שהיא...‬
‫הנקניקיות שהחברה שלך נוגעת בהן...‬
‫אפשר לראות את זה ככה?‬ ‫-כן.‬
‫כן, ככה עדיף.‬
‫לא. אני לא מצליח.‬
‫...למצוא אנשים שלא מכירים אותי.‬
‫זו השורה הנכונה?‬ ‫-כן.‬
‫למה הפסקת לשתות?‬ ‫-לא יודעת. זה...‬
‫למה הפסקת...‬ ‫-סליחה.‬
‫למה הפסקת לשתות? ממתי את לא שותה?‬
‫הכול בסדר, חמודי.‬
‫אוי, הוא עושה קקי... בסדר.‬
‫אנרגיה!‬
‫סצנה 27א... פאק.‬
‫סצנה 27א/2, טייק ראש... שני.‬ ‫סצנה 27א/1, טייק שני.‬
‫הסוף.‬
‫קאט.‬