Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Gata, Alex. Am diamantele.
- Sunt aici, te aștept. - Bine.
M-am luptat cu seiful. Apoi a trebuit să mă feresc de niște paznici.
Dar nu m-a văzut nimeni. Cel puțin așa sper.
- Futu-i! - Ce e?
Incredibil!
Am declanșat alarma?
- N-am cuvinte. Mi s-au tăiat picioarele. - Eu am jar sub tălpi. Zi!
Îmi dă papucii prin mesaj, Carole.
Stai! Mă sună.
- Te omor. - Rămâi pe fir!
Alo!
Da. Nu înțeleg.
Bine, dar am putea măcar să vorbim sau să ne vedem...
Da, dar chestiile astea... Scuză-mă o secundă!
Te rog, nu închide! Revin.
Ești acolo?
La naiba, Alex! M-am rătăcit. Zi-mi pe unde o iau înainte să fiu prinsă!
Vrea să ne vedem. Ce fac?
- Cine? - Karim.
Ce importanță are dacă vă vedeți?
Oricum, mâine ești cu mine. Îi ducem diamantele lui Taz.
- Sună-l și bagă-l undeva! - Bine. Stai așa!
Ce naiba, Alex! Mama mă-sii!
Karim, ești acolo?
Nu pot mâine. Îmi pare rău.
Bine. Pot la 17:00. Mai gândește-te!
Ne vedem mâine. Te pup.
- Iubito! - Da.
- O să mă omori. - Zi-mi unde ești!
Altfel, cum să te omor?
Așa e. La trei sute de metri sud-est.
Mulțumesc. Vin.
Unde naiba ești?
Nu țipa! Sunt în spatele tău.
Scuze! Nu văd nimic pe ceața asta.
Hai! Ce vreme! Era soare acum două minute.
E Elveția. Nu-mi pasă, încerc să-mi revin.
Dă-i drumul!
Oricum nu îți plăcea.
Îți dă papucii prin mesaj după o lună. Normal că nu.
N-o să ne lipsească. Oricum, dădea semne.
- Pe bune? - Da. Copac.
- Auzi? - Nu. Ce să aud?
- Au trimis drone. - Nu!
Futu-i!
Accelerează!
Câte sunt?
Deocamdată, văd două.
Le aud. Se învârt în jurul nostru?
Ridică-te!
La naiba! Karim nici nu va mai avea pe cine să sune.
Faci mișto de mine?
- Schimbăm locurile și tragi tu. - Cu plăcere.
Hai!
- Nu pot să concentrez. - Gândește-te la Karim!
- E mai bine. - Așa!
O să trag cu mitraliera în a doua.
- Mergi mai drept! - Pe bune?
- Ești teafără? - Da.
A doua mă dă gata. N-o nimeresc.
Mai încet!
Încă puțin.
Da!
Rahat!
Ce e?
- Ai făcut plinul? - Bineînțeles. Nu! Au nimerit rezervorul.
- O luăm pe jos. - Nu!
Aud și acum drona în cap. E ciudat.
Da, și eu.
Fugi!
Acolo.
Nu ne lasă în pace. Ți-a mai rămas ceva?
Stai aici!
Futu-i!
Trag eu.
- Nu acum. - Bine.
- Ai nimerit-o? - Da.
Futu-i!
- Asta m-a obosit. Acum e momentul. - Bine.
Poate că l-am întâlnit deja și l-am lăsat să plece.
Nu l-ai întâlnit încă.
- De unde știi? - Știu.
Crezi că îi sperii? Sunt totuși un om normal.
De ce nu primesc declarații de dragoste?
O să primești.
- De unde știi? - Știu.
Ești adorabilă. Te-ai gândit la toate.
Da.
Batoane proteice.
Putem dormi aici. Pistolul meu de 9 mm...
Un cadou? Ceva și mai plăcut.
- Ciocolată. - Elvețiană.
Mi-am lăsat țigările în ATV.
E prea mult.
Ce mai vrei?
Un bărbat, era să zic.
- Regret. - N-avem?
Nu.
- O aud și acum. - E în capul tău.
Nu, jur. Incredibil! Acum o auzi?
Da.
Lasă-te jos!
Hai! Te aștept, nenorocito.
- E mereu cineva care ne enervează. - Mereu.
Sunt sătulă de contracte care se țin lanț. N-ai vrea o vacanță?
- Știi ce îmi doresc? - Nu.
Spune!
Un sandvici Merguez cu sos Samurai,
cartofi prăjiți și pastă de ardei iute.
- Tu? - Sunt vegetariană de zece ani.
- Nu-ți intră în cap. - Nu prea.
Împărțim doar desertul. Mochi cu ceai verde.
Nu înghețată, mochi adevărați.
Cu fasole roșie?
- De la restaurantul japonez. - Da, sunt buni.
Ție de ce ți-e poftă?
Acum? De fursecuri de la noi de pe stradă.
Din alea cu caramel sărat și ciocolată albă.
Vorbești ca un newyorkez deprimat, nu-mi place. Hai să luăm o friteuză!
- Ce? - O friteuză.
Ce să faci cu ea?
- Cartofi pai. Și o mașină de făcut gofre. - Un aparat. Ăsta chiar ar fi bun.
Ce frumoasă e Elveția!
- Și aparat de făcut raclette. - Bună idee!
Da.
- Când ajungem acasă, cumpărăm imediat. - Imediat.
Apropo, mai avem mult? E un zbor cam lung.
PĂRTAȘE
- Poftim! - Mersi.
Ei bine...
Câte săptămâni are?
Ținând cont de mărime, aș zice șase.
Îți evocă ceva?
Șase săptămâni, poate că da.
Vag.
Nu înțeleg. Ne-ai zis mereu că nu pot rămâne însărcinată.
Așa ne-a spus chirurgul după operație.
S-a înșelat. Se întâmplă.
S-a înșelat rău.
În cât timp trebuie să mă hotărăsc?
Pentru avort medicamentos, ai șapte săptămâni. Pentru operație, 14.
Sunt puțin tulburată.
E o sarcină cu risc mare.
Dacă vrei s-o păstrezi, ai nevoie de liniște.
Poți să stai liniștită?
Am luat griș.
Nu poți lua ceva ce știm să gătim?
Tu ce ai luat?
Ciocolată, mentă și chili? E chili con carne cu ciocolată?
Ia ceva de băut!
- Ce avem în frigider? - Pastă de ardei iute, lămâi și iaurt.
Cât ține iaurtul după ce expiră?
- Mai luăm iaurt. - Bine. Ai tampoane?
Acasă? Nu știu. Cumpără!
Nu, te pomenești că le fac din porumb. De ce facem cumpărături aici?
Haide! Să scap odată de întâlnire.
N-am niciun chef să-i văd.
Cred și eu. Miroase a pipi unde sunt eu.
Pe urmă, îți fac un platouaș cu iaurturi expirate. O să-ți placă.
Bună!
Te superi dacă te pipăi puțin?
Sunt pe poziție.
- Bei ceai? - Ce-ți pasă?
Aș vrea să-i găuresc țeasta.
Marfa.
Și eu voiam să scap de tatuajele urâte! Dar uită-te la el!
E un ananas?
E ca o salată de fructe.
Ia zi!
Despre Elveția? Ce vrei să știi?
Ciocolată, fondue, secret bancar.
Munți, aer curat. Oricum, mai curat decât aici.
Grasul aduce cu un pokemon.
Nu mai știu care.
Bulbasaur?
- Nu Bulbasaur. - E ceva amuzant?
Nu.
Cum e, Eddy?
E marfă mișto. Are cam șase carate fiecare.
Foarte bine tăiate.
- Albe. - Charmander?
- Ca un zar. - Nu Charmander.
Taz! Astea-s nestemate adevărate.
E Squirtle, sigur că da.
- Cu vocea lui Fernandel. - Incredibil!
Râzi de noi?
Haide! Ai adus banii?
I-am dat banii șefei tale.
- Nu ăsta era planul. - Vrei s-o suni?
- N-ai încredere? - Nu.
Nici ea n-a avut. Scorpia a vrut să plătim înainte.
Calmează-te, Taz!
Cară-te!
Crezi că mă impresionezi?
Calmați-vă! E în regulă.
De-a ce te joci?
- Termină, Taz! - Dacă fluier, te sfâșie.
Scumpo, îmi faci cu ochiul și îi iau maul.
Eu trebuie doar să fac cu ochiul.
Poți să te bucuri dacă ajungi în scaunul cu rotile.
Exact, scumpo.
De ce zâmbești?
Taz!
Acum nu te mai dai mare.
Nu mă călca pe coadă!
Fără prostii!
- Gata! Glumeam. - E în regulă.
- Nu-ți trage clapa. - Sper.
- N-aș vrea să mă întorc. - Nu va fi nicio problemă.
Rataților!
- Sunt obosită. - Luăm un taxi?
Sunt obosită în general. Viața mă obosește.
- Da. - M-au obosit.
Hai acasă!
Știi ceva?
- Vreau să renunțăm. - La ce?
La tot. Începem o viață nouă.
Așa zici de fiecare dată.
- Vorbesc serios. - Nu se va schimba nimic.
Nașa o să-ți spună că ea decide, că ea te-a făcut om.
Mă duc la ea mâine și jur că de data asta va merge.
Unde ești, scumpete?
Ce faci, puișor?
Ce frumos ești! Mi-a fost dor de tine.
Ce ai făcut azi? Sper că n-ai spart nimic.
- Ba da. - Nu e grav. Se poate întâmpla oricui.
Dacă chiar renunțăm, ce facem? Nu știu să fac altceva.
Nici eu.
Improvizăm.
Dacă sunt cu tine, restul nu contează.
Așa e.
Nu poți lua viața de la capăt, François.
Sunt cuvinte mari, cum ai spus,
pe care mi le-ai băgat pe gât acum zece ani.
Iubirea înseamnă miracol.
Vrajă.
Grație.
Naștere.
Nu poți să o iei cu iubirea de la capăt.
Păcat! E partea care-mi place cel mai mult.
Dar cum la tine țin și mai mult...
Nu ne-ai zis ca au drone și pază draconică.
Era să murim.
În clipa asta,
Nașa ar prefera să audă ceva ce nu știe.
Tocmai bine. Trebuie să discutăm.
Sunt numai urechi.
Ne gândim la asta de ceva vreme și...
- Vrem să renunțăm. - La cine?
La ticăloșii ca Taz. La jafuri, riscuri și urmăriri.
- Începem o viață nouă. - I-auzi...
Ce fel de viață? Ca în Căsuța din prerie?
- E și o cale de mijloc, nu? - Da, sigur.
- Termină! Îți place prea mult ce faci. - Îmi plăcea.
Ne lași puțin, scumpo?
- Eu? - Da.
- De ce? - Așa.
Fiindcă te rog eu. Fă o plimbare!
Ia-ți o înghețată de banane fără gluten. Sau fumează o țigară!
- Vreau să mă las. - Nu te lăsa! O să mori mai tânără.
Lasă, du-te!
Ar trebui să știi că nu mă poți părăsi.
Vei descoperi că am făcut sicrie
în cimitire...
pentru cei care au încercat.
Mă ameninți?
Nu, te avertizez. Eu nu ameninț.
Mă avertizezi că ce?
- Mă omori dacă renunț? - Nu, îți dau un unicorn.
Sunt alții mai buni.
Tu ești creația mea. Te-ai descurca și fără un picior.
Doar în tine am încredere totală. E ceva de neprețuit.
Deși...
Cât vrei?
Știi că nu-mi pasă de bani.
Ce drăguț!
Ești o sfântă. Zi-mi la ce fundație să trimit banii data viitoare!
Nu vei avea ocazia.
- Am din ce trăi o vreme. - Datorită cui?
Te-am scos din rahat, dar e suficient să ridic un deget și să te bag înapoi.
Ce faci?
Mă gândesc.
Mă sperii când te gândești.
Ești așa de mică, că nu te văd. Ba da, te văd.
Mi-e foame.
- Ce mult durează... - Alex!
- Mi-am uitat încărcătorul. - Oricum nu e semnal.
Ce mă fac fără Wi Fi?
Suntem în pustiu.
E o ascunzătoare. Ideea e ca Nașa să nu ne poată găsi.
Mor de foame.
Nu te-ai mai plâns de mult.
Îmi vine să mănânc iepurașul.
- Dacă mă sună Karim? - Nu!
Nu!
Aoleu!
Bine.
- Nu știi unde e? - Ba da.
Ba nu.
Măcar Nașa nu ne va găsi aici.
- Mă obsedează ceva. - Da?
- Mă asculți? - Sunt numai urechi.
Știu că nu se va întâmpla, dar să ne imaginăm că Nașa va fi de acord.
Acceptă, înțelege. Nu ne mai întoarcem.
Trebuie să ne reprofilăm.
Ce ne dorim?
Liniște, voie bună, natură, soare.
Ar trebui să vedem câți bani avem și să-i investim.
Într-un loc care ne place.
M-am gândit și am o idee.
Ține-te bine! Deschidem o rotiserie.
Câștigi bine și oamenii se bucură.
Știu că ești vegetariană, dar nu contează, fiindcă cheia succesului e sosul.
Ne trebuie un sos verde delicios căruia să-i meargă vestea.
Trebuie să găsim mai întâi un loc.
Unde vrem să îmbătrânim?
Într-un loc însorit, lângă mare.
Tu te ocupi de comenzi și faci plajă.
Faci sport.
Închide ochii!
N-o să-ți vină să crezi. Închide-i! Ai încredere!
Poți să-i deschizi.
N-ai chef de un ultim dans înainte să mori?
Ai mai sta cu mine dacă m-aș tunde așa?
- Da. - Te iubesc.
Futu-i!
Nu era secret că suntem aici?
- Carole! - Ce e?
- Eu sunt ținta. - Imposibil.
Ba da. Țintesc doar spre mine.
- Nici măcar nu te văd. - Nenorociții au lunete termice.
- Crezi că va rezista? - Bineînțeles.
Cine-s nemernicii?
Dacă voiau să ne omoare, așteptau să ieșim.
Uite unul acolo!
- Ești teafără? - Da.
- Tu? - Și eu.
- Fir-ar să fie! Alex! - Ce e?
Alex!
- Ce e? - Santos.
Nu!
Nu! Nu iepurașul meu!
Nu Santos!
- Nu iepurașul meu! - Îmi pare rău.
Îmi pare rău.
Vor plăti pentru asta. Jur că vor plăti!
Ascultă-mă bine!
Îți zic cel mai important lucru din viața ta măruntă.
Soția ta nu-ți va spune,
dar ai cele mai mici ouă din neamul tău de veverițe.
Mă gândeam că ar trebui să ți le tai.
Știu unde locuiești. Dacă continui să mă ignori, fii cu ochii-n patru!
Ți-am mai zis, păpușel. Voi fi la curent cu tot ce faci. Ciao!
Nenorociții ăștia mă termină.
- Ai vrut să mă intimidezi? - Și eu mă bucur să te văd. Luăm masa?
Nu știu ce m-a apucat. Mă știi, sunt puțin paranoică.
Am crezut că ai vorbit serios.
Că ai demisionat așa, din senin, fără preaviz.
Și ai trimis ucigași.
N-ai pățit nimic. Ești rănită? Sângerezi?
Îi știi pe albanezi. Te-ar fi ucis dacă ar fi vrut.
Ținteau doar către Alex. De ce?
Alex...
Mă retrag, ți-am zis.
Carole! Mă obosești.
Vrei să vezi ce fac cu cuvintele tale? Uite!
Nu accept altă misiune.
Cât de inflexibilă ești, incredibil!
Faci pe sofisticata?
Zi o sumă!
Și tu ești cam inflexibilă.
Otman!
Blufezi.
- Cât? - N-ai face asta aici.
Cât?
Du-te-n morții mă-tii!
Femeia de serviciu va curăța trei zile.
Cât?
Două milioane.
Așa!
Ai văzut?
Avem o înțelegere.
Cam costisitoare, dar...
Când îți pui mintea, poți.
Hai să mâncăm!
O misiune nouă, foarte simplă.
Nu e riscantă.
Furi o chestie și mi-o aduci.
E ca o mică vacanță.
Îți pui fundul pe un șezlong și...
S-ar putea să-ți placă.
- Unde e? - În Corsica. Ți-am zis, e o vacanță.
Îți alegi echipa după cum crezi de cuviință.
În plus, țin cont de depresia ta sezonieră.
Faci gratis helioterapie.
Vezi? Am grijă de tine.
Bine, dar e ultima misiune.
Dacă ți-a promis Nașa, putem avea încredere în ea. Orbește.
- E departe? - Nu. E la zece minute distanță, dar...
Nu mai avem permis.
Pe bune?
Ce face?
N-ai decât să ne depășești, idiotule!
- Mă gândeam la ceva. - Da.
Aș putea să-l rog pe Abner să-i găsească pe ucigașii lui Santos.
Nu te aștepta la prea multe de la Abner.
Îi poți cere anumite lucruri, dar nu și altele.
Ce faci?
Tu ce faci?
Ce trebuie să furăm?
Țineți-vă bine! Marea odaliscă.
- Serios? - O aduc la o expoziție în Corsica.
Stă o lună.
Ideea e să nu mai ajungă la Paris.
Ingres, pe bune?
Nu, nu acela. Cel verde.
- Cum adică verde? - Cum adică?
- Tu ai zis. Nu înțeleg nimic. - Ce? Stai...
- Tu înțelegi? - Păi...
Stai! Furăm un tablou?
Bineînțeles că furăm un tablou. Puneți-vă mintea la contribuție!
Ce ipocrit!
Furăm Marea odaliscă de Martial Raysse din anii '60.
Cea care e pictată în verde.
- Nu era clar. - Deloc.
- Cine e? Locuiește cu tine? - Da, e casa ei. E Rose.
- Sunteți împreună? - E complicat.
Miroase a iarbă, nu?
Eu am sfătuit-o să fumeze.
De ce?
Pentru glaucom.
Nu știm când va sosi tabloul.
- Când se va ști, vom afla. - Știm totuși ceva concret?
Da. Știm unde va fi expus.
Într-o galerie de artă. Avantajul e că se pătrunde mai ușor decât la muzeu.
E clar că e în avantajul nostru. Și unde e galeria de artă?
La Mănăstirea Saint-François, lângă Sartène. La o aruncătură de băț.
Ce șugubăț!
- I-auzi! Ce-ți mai plac rimele! - Nu m-am putut abține.
Nu sunt șugubăț. În Corsica, da.
- Avem planurile clădirii? - Nu.
- Nu.
Sigur că nu. Biroul de arhitectură care a renovat...
Rose, te rog!
Vorbim ceva secret.
Biroul de arhitectură e în Bastia, deci ideea e să... Alo!
- Carole! - Scuze!
Îți filează o lampă. Ce e cu tine azi?
Continuă!
Trebuie să puneți mâna pe planuri
și să vă întâlniți cu pilotul pe care l-ai cerut, Carole.
- Ai cerut un pilot? - Păi...
- De ce? - Păi...
- Ce? Nu conduc destul de bine? - Păi...
Futu-i!
Cât mă mai pedepsești pentru că am ieșit de pe drum în Polonia?
- Iubito, părea că a fost un accident. - Nu!
- Și asigurarea? - Nu mă credeți?
V-am zis că am ferit un câine. I-am salvat viața.
- Iar începe cu javra? - Nu l-au găsit.
Fără cadavru și dovezi, nu există asigurare.
- N-aveți inimă. N-are rost să vorbim. - N-avem inimă...
Da.
Pentru arme, întrebați de Clarence la băcănia din Saint-Florent.
Vă dă tot ce vreți.
V-am făcut rost de o vilă și de o mașină foarte frumoasă.
E superb, n-o să vreți să plecați.
Aveți două săptămâni de vacanță. Pe urmă, vin și eu.
- Stăm la comun? - Zi-i cum vrei!
Bravo!
El cine e?
Îl cheamă Spirit. Ești un drăguț! Îți face părul frumos.
Nu! Ce caută în casă?
Lasă-l!
- Animalele n-au voie aici. - Ba da.
Pentru pilot, mergeți la pista din Le Mans și întrebați de Sam!
Bine. De unde îl știi pe Sam?
Mă pricep să găsesc oameni care nu mă știu.
De ce e pilotul ăsta special?
- Doar nu începi să-l urăști! - Nu.
La naiba!
Ce reglaje de rahat ai făcut?
- Cum îl chema? - Câtă încăpățânare!
Zero deportanță. Nu avansam.
Sam. Abner zice că e cel mai bun. De asta îl vrem.
Era ca lipiciul în șicana Ford. Tractor, nu mașină!
I-a murit de curând soția într-un accident. Era cascadoare.
O să te porți frumos. Hai să mergem!
Haide!
- Nu era de la reglajele mele. - I-auzi! Asta face mișto de mine.
Poate a ucis-o. Sigur conduc mai bine decât el.
Alex!
E imposibil. Cum mă auzi prin haosul ăsta?
Nu se umple rezervorul!
De ce ați...
Mi-a luat mașina.
E nebună. Uite cum ia virajele!
- Mamă! - Adică e vina mea?
Nu ne vom înțelege niciodată.
Îmi comanzi, te rog, doi cheeseburgeri cu sos?
- E mai bine. - Hai să plecăm acasă!
- Încetează! - Conduc eu.
Nu e de la reglaje.
Sam!
- Sam e tipa care pilotează. - Nu.
- E tipa care a venit aici. - Nu.
Ba da. Te-ai enervat.
- Te supără că e fată. - Nu-mi pasă.
Ce tare! E cel mai bun timp de azi.
- V-am zis că e reglată bine. - E pilotul.
Da, Top Gun!
Știi ceva, Tom Cruise?
Ești concediată.
Futu-i!
- Ce? - Cu plăcere.
E nebună. Trebuie să-i luăm ceva de băut.
Și țoale.
Asta e. Și facem banii pe din trei.
Cât luăm?
Mult. Oricum, ți-ai pierdut slujba.
- Găsesc ușor alta. - Nu te văd mergând la biroul de angajări.
Și cum facem?
- E o slujbă obișnuită? Dau probă? - Nu e deloc obișnuită.
- Pentru misiunea asta nu dai probă. - Ba da.
- Dacă nu se descurcă? - Sau dacă nu ne înțelegem?
- Ce altceva fac? - Știi să tragi cu arma?
Nu.
- Ești genul tocilar? Le ai cu pirateria? - Nu.
Nu te pricepi la nimic?
- Dacă nu-mi convine, pot să renunț? - Poți și să nu începi.
Tu te pricepi să mă stresezi. Altceva?
Sunt lunetistă. Pot să ucid de la 800 de metri, cu ochii închiși.
Îmi pare bine.
Eu învârt motocicleta în aer de trei ori cum n-ai mai văzut.
Dacă înființăm un circ, te sunăm. Mersi.
Ați terminat?
Sigur te descurci. Oricum n-ai altceva de făcut.
Și Alex e drăguță, o să vezi.
Deci?
Să lăsăm soarta să decidă.
- Crezi că ești Dalai Lama? - Alex!
Ce caldă e apa!
Va fi demențial!
Luăm micul-dejun aici.
- De data asta, Abner nu ne-a păcălit. - Da.
A cui e casa?
- Ce te fute grija? - Alex!
Ne alegem camere?
- Cine ajunge prima. - Așa faceți voi?
Eu o iau mereu înainte.
Trișezi.
Nu!
Nu-mi place.
Asta îmi place.
- O vreau pe asta. - Nu, e a mea. Eu sunt mai mare.
Oricum o să dorm aici.
- Cred că am găsit-o pe cea mai frumoasă. - Fir-ar să fie!
- N-am cuvinte. - Da.
Facem skanderbeg pentru ea?
- Dacă vrei tu... - Vreau.
Cine e acest traficant de arme? De unde îl știe Abner pe Clarence?
Tatăl lui e ambasador undeva.
Sigur face trafic de arme folosind valiza diplomatică.
Am ajuns.
El e?
- Nu arată ca un traficant de arme. - Nu, e corsican.
Pardon.
Bună ziua!
- Îl căutăm pe Clarence. - E dreptul vostru.
E aici?
Să zicem.
Mulțumesc.
E cineva aici?
Da.
Bine. Clarence?
- Da. - Abner ne-a trimis.
Ce prosop frumos!
- Căutați țoale? - Nu.
Caut un Mossberg Patriot cu țeavă filetată și magazie 300 Win.
Așa da.
Uite lista!
- Nu vă mișcați! - Nu mă mișc.
Da.
Am gloanțe tranchilizante.
Ți-am dat un M4 Zev.
Și un Glock personalizat, negru-auriu. De fițe.
Asta e tare. Iei musca la 500 de metri. Prima țintă e la 800 de metri.
- Mersi. Îmi place. - Plăcerea e de partea mea.
- Ai un Blaser calibrul .308? - Sigur, dar am și ceva mai rapid. HK417.
- O frumusețe. - Da. Cu gloanțe perforante.
Îmi plac. Sunt mai penetrante. Îmi place aspectul penetrant.
- Ți-am dat și un 92! E bine? - Da, Beretta. E perfect!
Și o mică invenție din partea casei.
Ce e ăsta?
- Un fruct. - Nu.
O grenadă.
- O grenadă într-o rodie. - Asta e ideea.
Cârnații pe care-i va atinge amica ta...
- De unde știi? - Fumigene.
Da...
Și acolo ce e?
- Ăsta? - Da.
E un ou.
Ne-am ambalat prea tare.
Nu luăm toate astea.
Îmi trebuie un al doilea pistol. Avem o elevă de pregătit.
- Cine? - Pune sosul jos!
De unde știi?
Încet.
Încet!
Așa.
Încă o dată! Când tragi, o să simți că pistolul prinde viață.
- Nici nu trebuie să mă uit. E praf. - Da.
Ce zgomot face!
Să lucrăm la respirație. Stai dreaptă!
- Inspiră! - Iubito!
Nici nu te ascult, știu ce vei spune.
Nu e vorba de Clarence.
Ba da, recunosc.
- Inspiră... - Nu-ți place?
- Nu dăm niciodată atenție semnalelor? - Te deranjează că e traficant de arme?
Nu, măcar aveți un interes comun.
Stai! Acum tragem cu două mâini.
Încet. Îndoi mâinile. Respiră...
- Atunci ce e? - Și respiri.
I-ai văzut picioarele?
Nu, doar ochii.
Uită-te la picioare lui! Avea niște sandale de tot rahatul.
Și tu ai purtat balerini. Cu toții greșim.
Concentrează-te!
Inspiră!
Țintește!
- Relaxează umerii! - Nu v-ați săturat de tras în aer?
- Tu nu te saturi să alergi după oricine? - Tu... N-am inspirație.
Poftim!
Tragi când ești gata.
E mai bine.
Îmi place. Se trage peste tot.
De ce nu ne mutăm aici?
Ar trebui să locuim în Corsica.
- Ai grijă! - E încărcat!
Nu ții niciodată așa un pistol încărcat.
- E tentant. - Mă obosiți. Nu!
I-a murit soția, și-a pierdut slujba...
Nu îi e ușor. E...
Varză?
- Ești rea. - Păi...
E un diamant neșlefuit. Sunt chestii la care...
Se pricepe? Dă-mi un exemplu!
- Îmi dați și mie un pahar de vin? - Îmi pare rău, dar nu mai e.
Ia-l pe al meu! Eu nu beau.
Mulțumesc!
Poftim! Telefonul tău, cu tot cu cartelă SIM, Sam.
- La ce-mi folosește? - Furăm planurile. Îți explic mai târziu.
Mersi.
De ce nu mai bei?
Pentru că mă face să...
Să cânți la chitară?
Rock-and-roll.
Aoleu! Nu știe nici să pună o cartelă.
Ai nevoie de ajutor?
Mă descurc. Stai liniștită!
La masă cu noi! Mâncăm... supă de ouă.
Futu-i!
- M-ai speriat. - Și tu. Ce faci?
Mănânc.
Mi-e foame.
Și mie. Ce mănânci?
- Murături. - Aoleu! Nici măcar nu-ți plac.
Acum îmi plac.
Dar...
Ce e?
Futu-i! Simțeam.
Jur că simțeam. Nu pot explica.
Nu-mi vine să cred.
- De ce nu mi-ai zis? - Păi...
Niciun păi.
Nu! O să găsim o soluție. E...
Ești la postmenopauză.
Târfă ce ești!
- De ce? - Am 39 de ani.
Exact. Nu ești așa tânără.
- Te aud. - Cum naiba mă auzi?
Te aud. Și nu dormi cu mine astă-seară.
Ce faci? Ai dormit bine?
Da, destul de bine.
Mă întrebam aseară cum ai cunoscut-o pe Alex.
Ne-am cunoscut demult. Ea avea 14 ani.
Tocmai fugise de acasă, cum făcusem și eu.
Am cunoscut-o la Amsterdam.
Urma să fur niște diamante și nu știu de ce...
Am simțit că pot să am încredere în ea.
M-a ajutat, și n-am regretat niciodată că o iau cu mine.
Întotdeauna mi s-a părut că, în viață, esențial e nu ce faci, ci cu cine faci.
- Ai mâncat bine? - Da.
- Ai dormit bine? - Da.
Bine, te aștept afară. O să suferi.
Baftă!
Acum ce mai e?
Cum dorești.
Apeși pe ăsta și pui mâna deasupra.
La naiba!
Arăt ca un psiholog. E urâtă?
Foarte drăguț! Asta e urâtă.
Îți place.
- Frumos și practic. - Termină!
Țin arma. Mă concentrez...
- Groaznic. Uită-te la mine! - Arată-mi!
- Faci așa când îmi arăți. - Nu spre mine!
Alo?
- Da. - E doamna doctor.
Mulțumesc.
- Da, scumpo. - Mersi că m-ai sunat.
- Te simți bine? - Păi...
- S-a întâmplat ceva? - Totul e în regulă. Voiam doar să-ți zic...
Spune!
Îl păstrez.
Ce bine! Mă bucur pentru tine.
Da.
- Bine. - O să fie grozav.
- Te sun când revin la Paris. - Sună-mă oricând!
- Mersi. - Ai grijă!
Te pup.
Hai!
Ne întoarcem.
Am nimerit.
Recunosc că am exagerat cu antrenamentul ca să mă distrez.
Am stricat pastele.
Nu, sunt foarte bune. Poate puțin sărate, dar bune.
- Sunt prea sărate. - Nu.
- Sunt incomestibile. - Nu.
Nu, am dat-o în bară.
Aveam ceva clar în cap, dar, dintr-odată, m-am simțit pierdută.
Nu m-am putut hotărî.
- Adică? - Voiam să fac zucchini.
Ceva vegetarian, simplu.
M-am răzgândit brusc și n-am mai știut...
Și am făcut ceva foarte complicat.
Nu plânge! Sunt doar niște paste. Sunt excelente.
Trebuia să aleg o rețetă simplă, paste cu unt.
Nu știu ce m-a apucat.
Sunt excelente, jur. O să mănânc tot.
- Îți arăt. - Pentru că ești drăguță.
Nu, pentru că sunt excelente.
- Pentru că ți-e foame. - Nu mi-e foame.
- Scuze! Sunt cam încordată. - Am observat.
M-am gândit cum să furăm planurile.
- Spune-mi! - Mergi cu...
Mergi cu Sam.
Nu.
Ba da. Birourile sunt goale în pauza de masă.
E simplu. Nu e mare lucru de făcut.
- Dar să nu declanșați alarma. - Bine.
N-ai nevoie de mine.
E pregătită.
Dacă spui tu...
Ești pe poziție?
Da, te văd.
Nu te uita la mine!
Scuze!
Bine.
- Nu te uita! - Futu-i!
Haide, Sam! E un culoar.
Traversează-l! Te descurci.
Hai! Nu e nici măcar o alarmă. E o misiune ușoară.
Cred că l-am găsit.
Bine. Măcar ești discretă.
Văd calculatorul.
Ești tare.
Dacă mă mai enervezi, îmi scot casca.
- Așa că... - N-ai decât.
- Dar ai putea muri. - Bine.
Te distrag ca să văd dacă poți face mai multe lucruri deodată.
Sigur că pot, sunt femeie.
Bine.
Gata.
Am reușit.
Acum caut planurile.
Ce lentă ești!
Adorm. Te rog, grăbește-te!
Stai...
- Am planurile. - Bravo!
Le-am găsit.
PLANURI VITELLI
Le descarc.
RECEPȚIE DATE
Am dosarul de renovare a mănăstirii.
Am fost supertare, nu? A mers repede. Acum se descarcă.
Da, dar a fost o misiune ușoară.
Dacă-ți zic cum am început cu Carole, cazi pe spate.
- Da? - Da. Am dat de un colier cu diamante.
Te asigur că e un stres incomparabil.
Când să plecăm, ea zice... Vin niște tipi.
- Cine erau? - Nu, vin tipi niște către tine.
- Ce? - Zece tipi.
- Glumești. - De data asta, nu.
- Nu te mișca! Mă ocup eu. - Nu mă mișc.
Taci!
Tac.
Ce...
Alex!
- Alex! - S-a rezolvat.
- Acum, tai-o! - Eu...
- Tai-o! - O tai.
- Sam, ia telefonul! - Fir-ar să fie!
- Alex! - Ce e?
Ce ai făcut?
Am făcut ce am putut. Mi-ai putea mulțumi.
Mulțumesc.
Unul dintre ei nu doarme.
Fă ceva!
Nu te poți descurca singură?
Pocnește-l sau scoate arma!
Știi s-o folosești.
- Alex, nu-l lăsa să pornească alarma! - Nu mai am săgeți. Fă ceva!
Mă simt paralizată. Alex!
„Am fost supertare, nu?” Deloc.
Te implor, Alex, fă ceva!
Rahat!
Se complică totul.
Viziera!
Lasă! O țineai întruna că ești paralizată.
Și acum trebuie să mă grăbesc... Futu-i!
Atenție!
Sam, ai grijă! Mai încet!
Ai grijă!
Urăsc cascadoriile!
Sam! Futu-i!
- Sam, ai grijă! Scuze, doamnă! - Ați înnebunit?
Sam!
Oprește!
Sam! Nu!
Sam! Te omor!
De ce te apleci atât?
Sam! Doamne!
Te omor! Sam!
Fir-ar să fie! Trebuia să zbori? Am traversat Corsica în cinci minute.
De ce țipi? Am scăpat de ei?
De cine? Nu ne-a urmărit nimeni din Bastia.
Îmi vine să-mi vărs mațele.
Credeam că ne urmăresc. Scuze!
Ai fost super!
Mulțumesc.
Mi-am pus viziera.
Ce faci? Nu ești obosită?
Nu.
Voi ce faceți? A mers bine?
Perfect.
- Ați luat tot? - Da. Mersi. Ține!
Cum e? Vă înțelegeți bine?
Da. Așa cred.
Acum ne înțelegem.
- Dar m-am plictisit de moarte. - Serios?
Vreau să mă amorezez sau să fac amor. Altfel explodez.
Cu oricine. Cu una, două sau trei persoane.
- Nu-l sunăm pe Clarence? - Ai găsit deja una.
Am găsit niște role în dormitor. Nu m-ați văzut pe role. Sunt maestră.
- Mă descurc. - Nu te descurci fără noi.
Da, e o petrecere adevărată, fetelor.
Cu specialități locale. Și pétanque. Și înghețată!
- Unde naiba e? - Cine?
Clarence. Îl vedeți?
Abia am ajuns.
Și ce? A zis că vine. Mă duc să-l caut pe ponton.
- Incredibil! - Vreau să mănânc.
Tipul ăla e drăguț.
Nu caut pe cineva.
Tu cauți mereu. Nu e drăguț?
- Las-o în pace! E împietrită. - Ce?
Își așteaptă prințul în sicriul ei de sticlă, albă ca zăpada.
Poți să-i spui orice. Nu te aude.
De exemplu, i-ai putea spune...
că va obosi să alerge după fitecine.
Mai bine s-ar iubi mai mult pe sine.
Poate e momentul să aibă propria ei casă, singură, cu o mică grădină a ei.
Mă rog... Dar nu asta se va întâmpla.
În schimb, va apărea tipul cu sandalele vechi,
iar ea se va anima brusc.
Da.
Pe soția mea o chema Émilie.
Când ne-am cunoscut,
s-a uitat imediat la mine.
N-a trebuit să mă prefac că sunt altcineva.
De când a murit,
nu mai știu cine sunt fără privirea ei.
Mi-e atât de dor de ea, încât mă doare.
E oribil să nu mai ai parte de privirea cuiva care te iubește.
Eu te privesc.
Noi te privim.
Când ai de gând să mă fuți?
Ce romantică ești! Preferi o barcă sau o vilă cu vedere la mare?
- Nu știam că ești romantic. - Ți se datorează.
- Ce anume? - Faptul că sunt romantic.
Nu înțeleg, dar undeva aproape e tocmai bine.
- Acolo. - Minunat!
Ajută-mă, altfel mor.
- Și doar n-o să mor nefutută. - Nu.
Stai! Mai e un tip.
Nu mai e nimeni. Era Karim, dar nu mai e.
În dormitor. Mai e un tip.
Bună seara!
- Bună seara! - Stai puțin! Îl cunoști?
- Nu. Tu? - Nu.
- Ați greșit camera? - Nu.
V-am urmărit când dansați
și mi s-a părut că arătați bine.
Și voiam să știu dacă aș putea...
să mă alătur.
Cui să te alături?
Vouă.
- N-ai mai încercat? - Nu.
- Nu vrei să încerci? - Nu.
De ce? E romantic și să împarți.
În plus, e prima dată.
- Nu. - Ba da. Ai încredere!
Ce faci?
Cine ești?
Vrei o pauză?
Nu-ți suni mama?
Futu-i!
Sigur nu-ți suni mama?
Știam că e o recompensă pe capul meu, dar nu credeam că vor veni în Corsica.
Trebuia să-ți spun. Iartă-mă!
Stați liniștit! Nu e obligatoriu să ne povestim tot.
M-ai întrebat despre albanezii care ți-au ucis iepurașul. I-am găsit.
Pe șef îl cheamă Skender Lulgjaraj.
- Ce e cu el? - Față umflată de bebeu, ochi negri mari.
Are două cluburi pe coastă și baza e în Bardi, în Italia.
Nu e discret. Se tot laudă cât e de bazat.
- Bine. - E infect și periculos.
Mulțumesc.
- Promite-mi că ai grijă! - Stai liniștit!
Nu-mi place să fiu urmărită.
Nu multora le place.
Ce cauți aici?
M-am trezit azi-dimineață cu un sentiment ciudat.
Mi-era dor de tine.
Ce vrei, de fapt?
Noua ta angajată...
- O înlocuiești pe cealaltă? - Nu.
Le țin pe amândouă.
- Ce vrei? - Ce vreau?
Vreau doar să fiu aici, la soare, cu tine.
Îți amintești primele noastre misiuni? Când eram doar noi două.
Formam cea mai bună echipă.
Acum, când te sinchisești să-mi dai ceva, e doar pentru muncă.
Și noi făceam echipă tot pentru muncă.
Ești geloasă sau melancolică?
Sunt mai mult decât atât.
Știu.
Mi-ai lipsit. Cum ai petrecut?
Îți povestesc.
Știu cine l-a ucis pe Santos. Îi belim?
- Ce naiba ai pățit? - Nimic.
Nu știu. Nu e cam periculos?
- Și ce dacă? - Nu știu, nu suntem pregătite.
- Și? - Bine.
- Vreau s-o rog pe Sam să vină cu noi. - Bine.
- Mă duc s-o iau. - Bine.
- Sam? - Da.
Mergem în Italia. Răzbunăm un iepuraș pe care l-am iubit.
- Și când furăm tabloul? - Mâine, când vine Abner.
Sunteți Skender Lulgjaraj?
Bună ziua!
Am aflat că vreți dansatoare.
Căutați dansatoare?
Am venit să ne prezentăm.
Să vă arătăm?
Stai! De fapt, am parcat acolo.
- Da. - Cobori?
Mersi.
Nu ne-ai spus despre seara ta cu Clarence.
Încerc să mă concentrez, dar nu-mi vine.
Faci pipi, nu joci șah.
M-am blocat.
De ce aveți nevoie de pilot de curse
dacă faceți pipi o dată la cinci minute?
Ce enervant!
Gata, nu pot.
E totul în regulă? Vii?
Ce faci?
Ce are?
Sunt însărcinată.
Nu, minți!
- Sunt însărcinată. - Minți.
Minte.
E adevărat?
Vom avea un copil.
- E adevărat? - Da.
Futu-i!
Suntem în rahat!
- Am două nume. - Zi-le!
Unul e... Lupoaica.
- Ce? - Poftim?
- Stați! „Lupoaica” e drăguț. - Da...
- Sau Sunrise. - Doamne! Te crezi în Beverly Hills?
Te pot da în judecată la majorat. Ai grijă!
- Să-ți spun cum o va chema. - Spune!
- O va chema... - Da...
Raoule, cu E la sfârșit.
- Termină! - E oribil.
- Raoule? - Ce e?
- O să-i spui în față. - Raoule.
Dacă ai curaj.
Raoule?
E un nume drăguț.
Mai încet! E o femeie însărcinată.
Așa.
E Corsica.
Ce faci?
Ce faci, Abner?
Bună! Sam.
- Bună! - Știu. Abner.
Suntem la Rosa acasă. E stâna ei.
- Vă explic. - Când mergem? Astă-seară?
- Mâine-seară. - Așteptăm sezonul spargerilor?
Ce amuzant! Nu, e derbiul Ajaccio-Bastia.
Paznicii vor fi lipiți de televizor.
Își vor face rondul la pauză.
Trebuie să așteptați semnalul meu înainte să intrați.
Stați ascunse în capelă.
Până când reîncepe meciul.
Bine.
Tabloul e expus la ultimul etaj.
Veți veni din subsol, așa că veți...
Urca?
- Da. - Urcăm.
Urcați.
Eu unde voi fi?
Le aștepți pe Alex și Carole în mașină, în piață.
După ce luați tabloul, ne vedem la foișor.
Asta e la ieșire. Cum intrăm?
Nu veți intra, veți fi deja înăuntru. Ați auzit de calul troian?
Vom face ca grecii.
Și gata.
- Știți cum sunt poreclit? - Nu.
- Cum? - Creierul.
- Ești sigur? - Da.
Mi se spune așa și când nu sunt de față.
Ironic, probabil.
Tu unde vei fi?
În rulota cu mâncare. Voi face hotdogi.
Trebuie să traduc?
HOTDOGI ȘI CARTOFIORI
Nu instalăm terasa?
N-are rost. Nu va veni nimeni.
Nu.
- Bună, Sam! - Bună, Abner!
- Știi la ce mă gândesc? - Nu.
Cine e tatăl? L-am cunoscut?
Nu, e un tip oarecare. Nu știe și nici nu va afla.
Un copil fără tată. Așa îmi imaginasem, doar că credeam că va fi al meu.
- Și eu sunt surprinsă. - Păcat că nu va arăta ca mine!
Putea moșteni doar înțelepciunea ta.
Du-te dracu'!
Nu aștept ca Abner să ne dea undă verde. Am deja crampe.
Ce faci?
Treaba asta cu calul troian e o prostie.
Stai! Trebuie să așteptăm semnalul.
E sărbătoare, e ziua derbiului.
Corsica așteaptă acest moment de șapte ani.
Începe partida dintre SC Bastia și AC Ajaccio.
- Mi-e cam foame. - Și mie.
- Mănâncă! Avem destulă mâncare. - Da.
- Nu e rea. - Putem hrăni o armată.
Rahat!
Ești incredibil de nerăbdătoare!
Cum ne vom descurca cu un copil?
Eu voi fi mama cool, tu vei fi mama enervantă.
Abner!
Am ieșit.
Abner!
De ce nu răspunde?
Nu sunt prea optimist.
Nu e grozav.
- Oare se repară? - Da, o să reușim.
- Ce naiba e asta? - Ce e?
Bună seara! Putem mânca ceva?
- Bună seara! - Ce aveți? Hotdogi?
- Da. - Un hotdog cu cartofi prăjiți, vă rog.
Se poate?
Da, sigur.
Producătorii vă cumpără hotdogi.
- De ce nu? - Bună seara!
Un hotdog, vă rog.
Ce răsfăț!
Uite! Un Extrema Ratio de la Clarence.
- Frumos! - Mă iubește.
- Și binoclu cu infraroșu! - Calmează-te! Nu folosim toate astea.
- Ți-am spus. - Ce?
- O să fii o mamă enervantă. - Compensez eu cumva.
Sam, noi intrăm. Am ieșit din statui.
Spune-i lui Abner dacă vorbești cu el. Mergem înainte.
Abner, mă auzi?
Bună! Te rog să pleci, e rezervat pentru tiruri.
Poftim?
- N-ai primit schița? - Nu.
Nimănui nu-i pasă de fișa de zi, nu?
- Îmi pare rău. - Te muți mai încolo? Mersi.
Mathurin? Sunt Leo. Da.
Abner? Nu știu dacă mă auzi, dar fetele au ieșit.
Și cineva m-a pus să mă mut.
Nu știu dacă ăsta era planul, dar mă mut.
Și nu știu ce e o fișă de zi. Biata fată!
M-ați auzit? Sunt oameni în mănăstire.
Stai!
Pare lent. Prefer gloanțele adevărate.
Sunt paznici în carne și oase, nu-i putem ucide.
Trebuia să sosească. Nu știu.
A mers bine.
Noapte bună!
Abner, aici Carole.
- N-aude. - Cine sunteți?
La o parte, te rog.
Sam, mă auzi?
Da.
Nu merge nimic la el?
Ți-am zis, prefer gloanțele adevărate.
Trebuie să ne întoarcem. Nu e semnal.
- Sam? - Da, Carole.
Merge. Ești pe poziție?
M-am mutat. Acolo, intram în cadru.
Poftim? În ce cadru?
În fața camerei.
Ce cameră? Ce tot îndrugă?
- Bună! - Bună!
- Ce faceți? - Bine.
Super!
Ai grijă la costume!
Ai verificat să nu fie discrepanțe?
Am verificat tot, dar am uitat culoarea șarpelui boa.
- Să verifice scenariul. - Bine.
Și trebuie să-i strângem corsetul lui Mylène.
Da, trebuie să meargă și la machiaj.
- Da. Și pauza de cină? - Când e? E foarte important.
Nu-mi vine să cred.
- Ce facem, fetelor? Anulăm? - Nu.
Îi folosim pe post de diversiune. Și o tăiem pe șestache.
Bine.
Abner, aici Carole.
Poftim!
Muștar?
Un hotdog.
Un hotdog cu cartofi.
Cum de i-a scăpat lui Abner așa ceva?
- Te surprinde? - Nu.
- Era în plan? - Nu.
- Bună seara! - Bună seara!
Fafanisit!
- Lasă-mă să trec! - Te rog.
Nu faci niciodată ce ți se spune?
- Ce? - Ginecoloaga ți-a interzis efortul fizic.
Sunt însărcinată, nu bolnavă. N-am voie să ridic greutăți. Te ocupi tu?
Sunteți tari. Dar ce înseamnă „fafanisit”?
Fafa... Fafanisit?
Nu știu. Așa mi-a venit.
Rahat! Mi-e cald.
Bine, începem.
Rahat!
- Alex! - Ce e?
Mai e un paznic în spatele meu. Te ocupi tu de el?
Vin.
Mersi.
ALARMĂ ACTIVATĂ
Ești agitată zilele astea.
ALARMĂ DEZACTIVATĂ
SISTEM DEZACTIVAT
E dezactivată.
Iau pânza.
Noroc că e ultima misiune! Abia aștept să deschidem rotiseria.
Sam, pregătește-te!
Sunt pe poziție, dar în altă parte.
Și va trebui să mă mut din nou.
Vorbim când terminați și vă zic unde sunt.
- Nu acolo! - Da, știu. Mă mut, stai liniștit!
Du-te lângă camionul cu echipamente! Vine nacela cu proiectorul.
Și vino să instalezi camera verde a lui Mylène!
- Da. - Nu înțeleg nimic din ce zice.
Ce naiba mai e și asta?
Se mută niște reflectoare.
- Nu pot nici s-o scot în liniște. - Mă omoară Abner cu planurile lui.
Grăbiți-vă, fetelor!
Trebuie să mă reorganizez.
Urâtă expoziție!
Frumos, nu? Futu-i!
Mi s-a spus că vor fi paznici,
dar putem vedea tablourile, nu?
Arată super în lumina reflectoarelor.
- Nu-i așa? - Da.
Ce papagal! Vrea să vorbiți până mâine?
Tu ce faci acolo?
Scot reproducerea.
Cum am stabilit...
cu cei de la decoruri.
E un fals?
Da, sigur.
- Futu-i! Acum înțeleg. - Cum altfel?
- De asta nu e pază. - Da.
Bineînțeles. Ce idiot sunt! Picturile astea valorează milioane.
Da. E tare. Nu lucrezi zi de zi pentru un superstar.
Ce papagal!
Nu-i așa? Ce chestie!
Să filmezi un clip pentru... Mylène Farmer.
Da.
Nu-mi vine să cred!
- Incredibil! - Ce tare! Mylène?
- Nu. Ba da. Da. - Da.
O adori.
- Mylène. - Mylène.
Și mie îmi place.
Futu-i!
Mai vorbim.
- Păi... ne vedem în curând. - Da.
- Pe platou. - Desigur, pe platou. Pe curând!
Pa!
...valul albastru de la începutul celei de-a doua reprize.
A doua lovitură...
Funcționează. Scuze, fetelor! Ne-a copleșit succesul.
Hotdogii au fost grozavi. Ne-am descurcat de minune.
Apropo, s-ar putea să dați de câțiva oameni, dar ne ținem de plan.
Puteți ieși din statui. La treabă!
Nu...
Bine.
Scot șampania.
- Tu ai făcut tortul? - Da.
Acum înțeleg de ce are 89 de femei.
- Nu. - Una în fiecare fermă din țară.
- Mulțumesc. - Mersi că m-ai sunat.
Mi-au transmis mesajul tău. Zi!
- Am nevoie de serviciile tale. - Bine. Nașa știe?
Nici vorbă! Nu trebuie să știe. Asta e ideea.
- Pregătesc o echipă. - Bine.
- Te sun să-ți dau detalii. Mersi! - Cu plăcere.
- Cu cine vorbești? - Cu tine.
Clarence tocmai mi-a zis că pleacă în Mexic pentru șase luni.
L-am întrebat cum rămâne cu noi și a zis...
„Trebuie să mă descurc singur. N-o să mă salvezi tu tot timpul.”
Mi-a dat papucii, nu?
Ciao!
Te iubesc.
Și eu.
Cu copilul, oricum n-am timp de el.
Mâine e ultima livrare către Nașă. Pe urmă suntem libere.
Sunt pe poziție, iubito.
Ai grijă unde stai, bine?
Te previn.
O să ai un șoc când o să-i vezi părul.
Pop-art. Arta de a da sens kitsch-ului.
V-am zis, Carole e cea mai tare.
S-a finalizat transferul?
Domnilor, mi-a făcut plăcere să colaborăm.
Îți place în ce culoare m-am vopsit?
Sunt surprinsă.
Stat liniștită! Rămân cea mai brunetă dintre blonde.
Vreau să vorbim puțin.
Desigur, scumpo.
Vino încoace! E mai liniște.
Futu-i! Se mișcă.
Târfa!
Carole, nu te mai văd.
Nu te mișca, bine?
Am în cap poziția ta.
Ascultă-mă bine!
Sunt două povești.
Una e ficțiunea, cealaltă, realitatea. De ficțiune nu-mi pasă.
Realitatea e următoarea.
M-am așezat cu spatele la fereastră. Da.
Știu exact ce înseamnă asta.
Uite cum facem!
Nu mă mișc.
Alex va forma o echipă cu fata cea nouă, Sam.
Tu rămâi cu mine.
Nu moare nimeni.
Nimeni nu e trist.
M-ai auzit, Alex?
În nenorocita aia de cască.
Trebuie să repet? Știi că nu-mi place să repet.
Futu-i! Scapă totul de sub control.
Ți-e frică?
Eu am încredere.
- Tu? - În tine? Nu.
Niciodată.
Fafanisit.
- Ce înseamnă asta? - Nu vom ști niciodată.
Ora 11:50.
Ești nebună.
Ești nebună sau inconștientă?
Sunt mai mult decât atât.
Știu.
Dar nu uita un lucru!
Dacă mor eu, mori și tu.
Alex!
Ora 12:00.
Ce se întâmplă?
Am ucis-o pe Nașă?
Urcă bodyguarzii.
- Mai știi ce făceai când ne-am cunoscut? - Termină! Mă sperii!
Au venit niște tipi. Stai pe loc! Te acopăr.
S-au tras focuri de armă pe strada Eugène Manuel.
Eram la Amsterdam.
Stăteai în fața cafenelei.
Te certai cu un tip.
L-ai aruncat în apă.
Te-am iubit din prima.
Din prima.
Pe atunci, când te enerva un tip, îl aruncai în apă.
Sper că ai un plan. Altfel, murim.
Vine poliția.
POLIȚIA
La o parte, doamnă! Nu puteți sta aici.
N-am cum să mă ocup de toți.
Nu ți-era frică să sari de pe acoperiș. Hai!
Te observ de câțiva ani. Uiți de tine.
Nu-mi pasă. Termină!
Ți-e așa de frică că nu vei fi iubită, că accepți orice de la oricine.
- Termină! - Nu e întâmplător că dai peste ticăloși.
Sunt prea mulți.
Puțini sunt în stare să iubească o fată ca tine.
Pentru că fetele drăguțe...
puternice, inteligente, haioase,
care nu trebuie protejate...
nu sunt ușor de iubit.
Îi sperie.
Dacă eram bărbat, nu mă temeam să te iubesc.
Poți să-mi promiți...
că-ți vei face timp să te apropii de cineva...
care te merită?
Nu-ți promit nimic!
Dacă vrei să continui, o ai pe Sam.
Veți fi libere. Nu veți avea șefi.
- Puteți continua. - Vreau să continui cu tine.
Ce faci? De-a ce te joci?
Știm că nu scap de aici.
Te rog, gândește-te la copil!
Nu poți face asta.
- Nu e o viață potrivită pentru un copil. - Te rog, nu! Du-te pe acoperiș!
Găsește o soluție!
- Alex! - Vezi că urcă!
- Pleacă de acolo! - Futu-i! Sari de pe acoperiș, fă ceva!
- Te implor, nu mă lăsa singură! - Alex, pleacă!
Nu.
Nu mă descurc fără tine.
Sigur că te descurci.
Iubito, ești puternică. Ai fost mereu mai puternică decât mine.
Sigur că te descurci. Hai, du-te!
Nu pot.
- Fă ce-ți spun! Pleacă de acolo! - Nu pot.
Pleacă! Fă măcar o dată ce-ți spun!
Nu înțelegi că o fac pentru tine? Am pierdut atâția ani din viață!
Hai, șterge-o! Ești liberă.
Aruncă arma!
Cineva a fost împușcat...
Atenție, lunetist!
E la etajul trei. Îl văd.
Lunetist, vizavi. Urc.
Alex, te-au văzut. Vin după tine.
Lasă tot! Mă ocup eu.
E încărcată, nu și armată.
Futu-i!
Nu, nu pot.
Alex, respiră și ascultă-mă!
- Nu pot. - Concentrează-te!
Găsește camera 14! Are acces la acoperiș.
Camera 14.
AMBULANȚA
Vrei o cafea?
Cafea?
După patru ani, asta e tot?
Nu mă îmbrățișezi, nu mă pupi? Nu spui...
„Mă bucur să te văd. Îmi pare rău că nu te-am căutat, eram prea tristă.”
Exact, eram prea tristă.
Te-am tot sunat.
Am văzut.
- Mobilul meu primește apeluri. - Nu!
Ce model șmecher!
Vrei o cafea?
Am nevoie de ajutorul tău.
Și îmi era dor de tine.
O excursie într-un loc însorit.
E ultima oară, promit.
N-am mai atins o armă de trei ani.
Nu de asta am venit. Vreau doar să vii cu mine.
Dacă nu-ți place, pleci.
Dacă nu vii în zece minute, îți fac praf toate roșiile.
Nu pot. Scuze!
Ei bine...
Ce căutăm aici?
Cum te cheamă?
Raoule, cu E.
Te omor.
Da, știu.
- Povestește-mi! - Îți spun tot.
Îmi pare rău.
Raoule!
Vii, scumpo?
Râdem, dar vă omor.
Pe bune.
Vino, scumpo!
Hai! Doamne!
Scumpa mea!
Îmi spui tot.
- Vreau o poveste. - Vrei o poveste?
- Și eu. - Hai!
- Eu vreau o poveste frumoasă. - Hai să spunem o poveste frumoasă!
Futu-i! Mi-am uitat... Mi-am uitat replica.
V-am pupat!
Și... Râde.
Rahat! Nu e nimeni. Stai!
Futu-i! Scuze, m-am speriat.
S-a oprit motorul.
Scuze!
- Futu-i! - Nu mai râde!
Uite...
Cât de inflex... Fir-ar să fie!
Cârnații pe care-i atinge... Rahat!
Cârnații pe care-i atinge...
Cârnații pe care...
Cârnații pe care-i atinge...
- Se vede? - Da.
Mai bine așa.
Nu-mi iese.
...să găsesc oameni care nu mă știu.
- Asta era replica? - Da.
- De ce nu mai bei? - Nu știu. Mă...
- De ce nu... - Scuze!
De ce nu mai bei? Cât timp a trecut?
Nu-ți fie frică!
Face caca... Bine.
Energie!
27A... Futu-i!
27A/2, prima... a doua dublă.
27A/1, a doua dublă.
Sfârșit.
Tăiați!