Downloaded from YTS.MX
‫- בניין דירות קולטור -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- חייט -‬
‫צופים יקרים, אתם צופים ב"חדשות קולטור"‬ ‫וגם הפעם לא תתאכזבו.‬
‫מי יתנהג כמו פורץ בבית שלו?‬
‫מי שמחטט במלתחה המפורסמת של נוורה קולטור…‬
‫- מרווה יוצאת אל העולם הגדול -‬
‫אלה סחורות ליצוא.‬ ‫לא אפתח זאת, גברת. זה לא חוקי.‬
‫- עיתונאית השנה‬ ‫נוורה קולטור -‬
‫צופים יקרים, נפעל בעצמנו.‬
‫כפי שתראו, צופים יקרים,‬
‫הקופסאות מכילות קלקר בלבד.‬
‫לרוע המזל, זהו מקרה נוסף של הונאת יצוא.‬
‫אין עיתונאים כאלה היום.‬
‫היי, מרווה! שוב חיטטת בארון שלי?‬
‫אבל אימא, זה בשביל ריאיון עבודה.‬ ‫הייתי בטוחה שזה לא יפריע לך.‬
‫כמה פעמים אמרתי לך, מרווה?‬ ‫אל תיגעי בארון שלי!‬
‫ואיזו מין תלבושת בחרת לך בכלל?‬
‫אני משתמשת בקשרים שלי כדי להשיג לך ריאיון‬ ‫ואת מתלבשת ככה?‬
‫אימא, לא השגת לי ריאיון עם לילה מדרלי,‬ ‫עורכת מגזין האופנה הטוב בטורקיה,‬
‫אלא עם מנהל הכספים של המגזין.‬
‫מתי תפסיקי?‬ ‫גם הפעם זה לא יקרה, אל תטפחי ציפיות.‬
‫מה יש בקלסר?‬
‫חשבתי להראות לגברת לילה את העבודות שלי‬ ‫אם אפגוש אותה.‬
‫תפסיקי לפנטז על עולם האופנה.‬
‫לשם מה למדת מנהל עסקים?‬
‫היי, מרווה. מרקורי ואורנוס הצטלבו.‬ ‫אנחנו צריכים להתכונן.‬
‫בחיי! מה נעשה?‬ ‫-היא תמיד בוחרת ימים איומים לפגישות האלה.‬
‫למרבה המזל, שמוז יודע מה לעשות.‬
‫קחי עלי מרווה.‬
‫פזרי אותם בסתר במשרד לפני הריאיון.‬
‫מוללי אותם שידיפו ריח. פזרי אותם בפינות.‬ ‫-שמוז, גם ככה יפטרו אותי.‬
‫שוב יפטרו אותך?‬ ‫-כן.‬
‫וואו!‬
‫אני אמור להיות מופתע?‬
‫ראית? אני מופתע?‬
‫הנה!‬
‫איך אני נראית?‬ ‫-מדהים. את הדוגמנית האהובה עליי.‬
‫חכי. זה עם שמיר וגבינה.‬ ‫זה יעשה אותך חכמה.‬
‫מה אעשה בלעדייך? מה אעשה?‬
‫טוב, אני זזה.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫לז'קט הזה יש כיסים נהדרים.‬
‫אלה כיסים רקומים.‬
‫כבר לא עושים כאלה.‬
‫נוורה לא כעסה בגלל שהתלבשת ככה?‬
‫היא אהבה את הבגדים. מתה עליהם.‬
‫היא תהיה מאושרת אם אעבוד במשרד.‬ ‫זה יהיה הסוף שלי.‬
‫אל תהיי כל כך בטוחה.‬ ‫אי אפשר לדעת מה יקרה בחיים.‬
‫אימא שלך רק רוצה שתהיה לך יציבות כלכלית.‬
‫אני לא רוצה כסף.‬
‫אני רק רוצה להיות מעצבת.‬
‫אימא צריכה להבין את זה כבר.‬
‫אתה בטוח?‬
‫כן, אדוני.‬ ‫שכר הדירה הוא ההכנסה היחידה שלהם.‬
‫אז הגיע הזמן. תעדכן את הדיירים.‬
‫כמובן.‬
‫טוב…‬
‫יש לך סגנון מיוחד מאוד.‬
‫הנה זה בא.‬
‫אמרו לי את זה הרבה פעמים, מר לוונט.‬ ‫תודה שהקדשת לי זמן.‬
‫אני מקווה שתשלם לי.‬
‫מדהים. אני מעריך את חוש ההומור והכנות שלך.‬
‫כדאי שאתאמץ יותר. הוא אגוז קשה לפיצוח.‬ ‫-אימך ואני ידידים ותיקים.‬
‫היא עיתונאית מוערכת‬
‫ואישה יוצאת מהכלל.‬
‫גם אתה היית מאוהב בה?‬ ‫-סליחה?‬
‫נראה שכולם היו מאוהבים בה.‬
‫אחרי מה שאמרת, קלטתי את זה גם ממך.‬
‫אני מבינה שלמדת מנהל עסקים.‬ ‫היכן עבדת בעבר?‬
‫בשום מקום.‬ ‫-אז אין לך ניסיון.‬
‫אני גם לא רוצה לעבוד.‬ ‫-למה?‬
‫בגלל שאני שונאת את הקפיטליזם‬
‫וחברות שמנצלות כל דבר סביבן.‬
‫אתם הורגים אותנו לאט, כמו סוכר לבן.‬
‫תנו לאנשים ליצור ולהיות חופשיים!‬
‫ניצלתם אותנו למען בצע כסף!‬
‫אני מודה. אני אוהבת לעשות סצנות.‬
‫הדלתות נסגרות.‬
‫יש לך סגנון מיוחד.‬
‫זה סגנון שלא תראי בגיהינום האפור הזה.‬
‫נכון. מה אני יודעת?‬
‫גברת לילה,‬ ‫נצלם את הקולקצייה החדשה ברובע גלאטה.‬
‫הנהג מחכה לך.‬
‫קראת לה "לילה"?‬
‫איזו לילה? מה?‬
‫לילה מדרלי, העורכת הראשית.‬
‫הבאת לכאן תיק עבודות?‬
‫לא, אלה מסמכי מאזנים פיננסיים שהכנתי.‬
‫אני מבינה.‬
‫הדלתות נסגרות.‬
‫ארדם?‬
‫מרווה?‬ ‫-ארדם?‬
‫באמת, ארדם!‬
‫תכף אחזור, מותק.‬
‫היי, מרווה. חכי!‬
‫אני לא רוצה לשמוע, ארדם.‬
‫אתה בוגד בי.‬ ‫-זה לא נכון.‬
‫כן, בסדר. מי זאת? אחותך?‬
‫תראי, אני באמת בוגד, אבל אני בוגד בה איתך.‬
‫סליחה?‬
‫תקשיבי, היא חשובה לי.‬ ‫אבל בגלל שבאת הנה, היא נעשתה חשדנית.‬
‫אולי תגידי לה שאת אחותי, או בת דודה שלי?‬
‫בבקשה. אני מתחנן.‬
‫אתה בוגד בי, מה?‬
‫מרווה!‬
‫זה המקום האהוב עליי.‬
‫הלוואי שהמקום הזה היה רק שלי.‬
‫סליחה. לא ראיתי אותך, מותק.‬
‫אל תדאגי, "מותק".‬
‫אני בבית.‬
‫מה קרה? מי מת?‬
‫שמוז?‬
‫גולגון?‬
‫חמדי.‬ ‫-נוורה?‬
‫אתם משחקים משחק? מה קורה פה?‬
‫אימא?‬
‫אבא שלך.‬ ‫-באמת, מה אבא עשה?‬
‫הוא מכר את הבניין.‬
‫איזה בניין?‬
‫על איזה בניין חשבת? הבניין הזה.‬
‫למה?‬ ‫-הוא מרושש.‬
‫הוא חייב המון כסף לבנק.‬ ‫-אז הוא מרושש, איך זה קשור אלינו?‬
‫בגלל שעכשיו אין לנו בית.‬
‫עורך הדין היה כאן.‬
‫אנחנו צריכים לעבור דירה בעוד חודשיים.‬
‫לא נוכל לקנות את הבניין?‬ ‫-עם איזה כסף?‬
‫אין לנו גרוש.‬
‫בן אדם יכול להיות חזק מאוד‬ ‫אם רק ירצה משהו באמת, מכל הלב.‬
‫אני מאמין בכוח הזה.‬
‫אל תדבר שטויות, שמוז.‬
‫קבלן אחד קנה את הבניין.‬ ‫הוא ייהרס וייבנה מחדש.‬
‫הכול סובב סביב הכסף. איך נעמוד מולם?‬
‫לא אוכל לעבוד יותר לעולם.‬
‫הכול נגמר.‬
‫המזלות לא מראים על שינוי במקום המגורים.‬ ‫במקרה כזה, הייתי אומר לכם.‬
‫אבל… אם נעבור דירה,‬ ‫הצמחים והחתולים שלי ימותו.‬
‫לא אעבור דירה.‬
‫רק רגע.‬
‫הוא עזב אותנו לפני 15 שנה.‬ ‫את לא גרושה, אימא?‬
‫הדירה לא בבעלותך?‬
‫הדירה לא שלנו? היא לא רשומה על שמי?‬ ‫למי שייך המקום הזה?‬
‫איך אפשר לפנות אותנו מכאן?‬
‫אימא?‬
‫אתם לא גרושים, אימא?‬
‫לא? מה זאת אומרת? עברו 15 שנים!‬ ‫איך זה יכול להיות?‬
‫אימא?‬
‫רק אני אחליט מתי להתגרש ממנו.‬
‫יש לו ילד מאישה אחרת, אימא.‬ ‫עדיין לא התגרשת ממנו? את מקווה שהוא יחזור?‬
‫ממש לא.‬
‫אסור לו לדרוך בדירה הזו.‬
‫הבנתי. עשית את זה כדי שהוא לא יתחתן שוב.‬
‫"או בקשר או בקבר."‬
‫יפה מאוד!‬
‫עכשיו אבא יוכל לקבור אותנו.‬
‫ככה עובדת קארמה.‬
‫הגלגל מסתובב ונושך אותך ב… משהו כזה.‬
‫אנחנו מרוששים? מה זאת אומרת?‬ ‫-לא עבדתי כבר שנים, מרווה. אין לי חסכונות.‬
‫אנחנו חייבים לפנות את הבית.‬
‫יש לך הרבה אחריות עכשיו, מותק.‬ ‫תצטרכי למצוא עבודה מסודרת.‬
‫אוי, לא! איזה סיוט!‬
‫ניל.‬
‫ניל?‬
‫אין לי סוללה.‬
‫ניל? מוראט?‬
‫זה הצליח.‬ ‫-זה היה מדהים.‬
‫תזמון נהדר. כל הכבוד, מרווה.‬
‫לדעתי המתח החשמלי חזק מספיק.‬
‫הוא גבוה מדי, לדעתי. היא נכנסה להלם.‬
‫אני אעזור לה.‬
‫רגע, חכי! איזה מתח חשמלי? די!‬
‫מספיק! מתח חשמלי? הלם?‬
‫הבנים התקינו את זה למניעת פריצות.‬
‫הם רוצים שאפרסם את השטות הזו.‬
‫אנחנו נהיה עשירים.‬ ‫אפסיק לחשוב על רעיונות לסטארט אפ כל הלילה.‬
‫ברצינות? אהבת את זה, ניל?‬
‫באמת, מוראט. תפרוץ לבתים בתחפושת של דוב?‬
‫אני אכין את התחפושות ונמכור אותן.‬
‫נרוויח המון כסף.‬
‫זה סיום מושלם ליום שהיה לי.‬
‫בא לי למות!‬
‫מה קרה?‬
‫זה הסיפור.‬
‫זה ממש נורא.‬
‫זו המשפחה שלי.‬
‫לא אוכל לחיות בלעדיהם.‬
‫נצטרך למצוא דרך לשמור על הבניין.‬
‫השתגעת.‬
‫נכון. מסתבר שאנחנו מרוששים.‬
‫אם הייתי ממציאה ומוכרת אפליקציה,‬
‫היינו קונים את כל השכונה.‬ ‫אבל אני לא מצליחה.‬
‫רעיון חדש. משהו חכם.‬
‫הם רק מחפשים בנות כל הזמן.‬
‫"טובה2002".‬
‫אפליקציית היכרויות יכולה להימכר.‬
‫אבל אי אפשר להכיר מישהו שפוגשים באינטרנט.‬
‫תראי מה ארדם עשה, הוא שיטה בי.‬
‫נפתח אפליקציה רק בשבילך, אחותי,‬ ‫ונבטיח שתמצאי את הנפש התאומה שלך.‬
‫אל תצחקי עליי, ניל.‬ ‫אני רק רוצה לסמוך על מי שאכיר באינטרנט.‬
‫אבל לכל אחד יש מסכה.‬
‫אבל כשאני עוטה מסכה,‬ ‫אני לא מפחד לומר את האמת.‬
‫אז תגיד את האמת.‬
‫אני מאוהב בניל.‬
‫די כבר, מוראט.‬
‫זה יפהפה.‬
‫נניח שהייתה אפליקציה‬
‫בה לכולם היו מסכות‬
‫והם היו אומרים את האמת‬ ‫וחושפים את רגשותיהם בלי פחד?‬
‫ואז?‬
‫בצורה כזו אפשר למצוא את האחד,‬ ‫את הנפש התאומה שלך.‬
‫אל תדברי שטויות, מרווה.‬
‫האמת, זה רעיון לא רע, נכון?‬
‫אפליקציה למציאת נפש תאומה.‬
‫כל הסתומים שמחפשים אהבת אמת ימותו על זה.‬ ‫-כמוני!‬
‫כאילו, אני אכין את המסכות ונמכור אותן.‬
‫נגבה כסף על שיחות וידאו.‬ ‫זה קוד פשוט מאוד.‬
‫ממש משחק ילדים.‬
‫נכין מסכות של חיות. חיות לא משקרות.‬
‫מסכה של צבייה פצועה תתאים לך מאוד.‬
‫אפשר באמת לעשות דבר כזה?‬
‫בטח.‬ ‫-בטח.‬
‫איך נמכור את האפליקציה?‬ ‫-באמצעות שיווק נכון, אפשר למכור הכול.‬
‫אני אטפל בזה. יהיה בסדר.‬
‫אנחנו נעשה את זה.‬ ‫-כן.‬
‫אל תרדפי אחרי ארדם. אני אהרוג אותך.‬
‫אל תדברי שטויות, ניל. אני לא כל כך נואשת.‬
‫יש לי מזל רע עם גברים.‬
‫אפילו האבא שלי עשה לי צרות.‬
‫אז תגידי לו הכול. הגיע הזמן שתעשי את זה.‬
‫שילך לעזאזל. אני מאבדת את הבית שלי בגללו.‬
‫אז תתחילי לעבוד.‬
‫תמצאי דירה משלך.‬
‫גם אני לא קיבלתי בית בירושה.‬
‫הנה. תראי.‬
‫הדירה הזו פנויה. שכר הדירה נמוך.‬ ‫תוכלי להמשיך לעצב אחרי העבודה.‬
‫כאן?‬
‫לא. אני צריכה ליצור בסביבה הטבעית שלי.‬
‫באמת? תראו את הילדה הזאת…‬
‫היא לא יכולה ליצור רחוק מהסינר של אימא.‬
‫הראית לגברת לילה את תיק העבודות שלך?‬
‫לא.‬
‫נראה שהיא בחופש.‬
‫היא בבית הקיט שלה.‬
‫לעזאזל, מרווה.‬
‫אני לא יכולה לעשות את זה!‬
‫אני מתביישת ומתחילה לקשקש,‬ ‫אני לא מצליחה לדבר.‬
‫כבר אמרתי לך מאה פעם.‬
‫תכיני פרופיל באינסטגרם, תמציאי האשטאג,‬
‫פרסמי תמונות של העבודות שלך‬
‫ותיצרי לעצמך מותג.‬
‫"תכיני פרופיל באינסטגרם, תמציאי האשטאג,‬ ‫ותיצרי לעצמך מותג."‬
‫כל אחד בחברה הזו יכול לצפות בריאיון?‬
‫בדיוק.‬
‫אם תקבלי הרבה לייקים, תתקבלי לעבודה.‬
‫לרצות להתקבל לעבודה… איזו תחושה משונה.‬
‫הנה הדיסלייק הראשון שלך.‬
‫מרווה, למה את מתעניינת באופנה?‬
‫אני מאמינה שכל אחד יכול לבטא את השקפתו‬ ‫ואת סגנון החיים שלו באמצעות הבגדים שלו.‬
‫לכן אני רואה באופנה כדרך לבטא את עצמי.‬
‫בעיניי, זו לא תעשיית ענק בשווי מיליארדים,‬
‫האופנה היא התחביב שלי.‬
‫תעשו לי לייק. אני ממש נחמדה. תעשו לי לייק.‬
‫ברור שלא! הכסף הוא העיקר.‬ ‫זה כל מה שמשנה. אני רוצה להרוויח כסף.‬
‫תקשיבי, אחותי.‬
‫אנחנו חונכנו לאהוב כותנה ותפירה.‬
‫הפכנו לאחד המעסיקים הגדולים בתחום,‬
‫אבל מה לא הצלחנו לעשות?‬
‫להתנהג כמו בני אדם?‬ ‫-מה?‬
‫לא, אנחנו מאוד אנושיים,‬ ‫אבל לא הצלחנו להפוך למותג גדול.‬
‫חסר לנו חזון.‬ ‫-אני אוכל לדאוג לזה!‬
‫תבין, אני מלאת חזון.‬
‫לא אשקר. אני מחבב אותך.‬
‫אראה לך היכן תעבדי.‬
‫באמת?‬ ‫-בטח.‬
‫תודה רבה לך.‬
‫זה לא ייאמן. תודה רבה!‬
‫תקשיבי, מתוקה.‬
‫הגיהוץ הוא בסיס העבודה.‬
‫זו הנשמה ולב העבודה.‬
‫תזכרי את זה.‬
‫בהצלחה.‬
‫הלו?‬
‫אני רועדת, מרווה. זה נס.‬
‫מה קרה?‬
‫יש לנו פגישה עם אניל גורמן מחר.‬
‫מי זה?‬
‫את לא מבינה כלום.‬
‫הוא הגורו והמשקיע הגדול ביותר‬ ‫בשוק הסטארט אפ.‬
‫- מהזה.קו -‬
‫והוא פלרטטן.‬
‫קח אותה לאן שתצטרך.‬
‫מתי ניפגש שוב, אניל?‬
‫הוא איש יוצא דופן.‬ ‫-ברוך הבא, אדוני.‬
‫- מהזה. קו -‬
‫הוא גר בסין בעבר.‬
‫כשהוא חזר, הוא הקים את אתר הקניות "מהזה".‬
‫אז הוא מכר את האתר לסינים.‬
‫יש לו המון כסף. המון.‬
‫שלום. נדבר אחר כך.‬ ‫-אפילו בחלומות שלי לא חשבתי שזה ייתכן.‬
‫אני מוצפת בפניות מחברות סטארט אפ,‬ ‫אני לא מצליחה לעשות את העבודה שלי.‬
‫אני בטוח שתסתדרי.‬
‫הלוואי שמשהו מהפרויקטים האלה ירגש אותי.‬
‫"תאומי נפש". מה זה?‬
‫- תאומי נפש‬ ‫אפליקציה -‬
‫אפליקציית היכרויות. לדעתי, זו שטות.‬ ‫הם רוצים להציג את הצעתם מייד.‬
‫- תכנים: מרווה קולטור -‬
‫לכל אחד יש עסק דחוף.‬ ‫-סטארט אפ של מרווה קולטור?‬
‫אתה מכיר אותה?‬
‫תקבעי להם פגישה למחר.‬ ‫בטלי את שאר הפגישות שלי.‬
‫בסדר גמור.‬
‫אני אבטל הכול.‬
‫זו הזדמנות ענקית.‬
‫נצטרך להיות במיטבנו ב"מהזה".‬
‫מחר נסיים את זה.‬
‫תקשיבי. תלבשי את העיצובים הכי מדהימים שלך.‬
‫יש!‬
‫מרווה!‬
‫שוב?‬ ‫-אימא?‬
‫הבת שלך בדרכה לפגישה חשובה מאוד.‬
‫זה ריאיון עבודה בקרקס?‬ ‫-זה לא ריאיון.‬
‫נציע את האפליקציה החדשה שלנו למשקיע.‬ ‫אם הוא יאהב את הרעיון וישקיע בו,‬
‫אם האפליקציה תהיה פופולרית‬ ‫ונמכור אותה למשקיע אחר,‬
‫נוכל לקנות את הבניין.‬
‫טוב, זה נשמע קצת שאפתני.‬
‫זו תוכנית נהדרת.‬ ‫נספר לכל השכנים כדי שיוכלו להירגע.‬
‫תתרגלי לזה, אימא. ככה העולם עובד היום.‬ ‫-את לא יכולה להתראיין בבגדים כאלה.‬
‫זה הסגנון שלי, אימא. זו מי שאני.‬
‫טוב, צאי לעולם‬ ‫ואל תקשיבי לעצות שלי, שמקורן בניסיון רב!‬
‫אם אני הייתי המשקיעה,‬
‫לא הייתי נותנת גרוש למישהו שנראה ככה.‬
‫אפילו לא גרוש!‬
‫ואל תיגעי בבגדים שלי שוב!‬
‫"צאי לעולם ואל תקשיבי לי. צאי לעולם."‬
‫יש לך סגנון יפה.‬
‫תוכלי לצלם אותי?‬
‫רגע. עם התיק.‬
‫ככה. ואחת כזו.‬
‫תודה.‬
‫"צאי לעולם…"‬
‫נראה מה יהיו התגובות באינסטגרם.‬
‫אם היה לי סגנון כמו שלך, הייתי עפה, מותק.‬ ‫-את כבר עפה, מותק.‬
‫"צאי לעולם".‬
‫- פוסט חדש‬ ‫מרווה קולטור, "#צאי לעולם".‬
‫טוב, נראה.‬
‫תודה.‬ ‫-לבריאות.‬
‫היי!‬
‫זה חם!‬
‫תודה לאל שהנעליים שלי לא התלכלכו.‬ ‫את די מגושמת, מה?‬
‫איזה מין בן אדם אתה?‬
‫אתה בכלל בן אדם?‬
‫המכנסיים שלי נהרסו.‬
‫טמבל מתנשא. הוא מדבר על הנעליים שלו!‬
‫אני אאחר בגלל המשוגע הזה.‬
‫וואו. כל הכבוד. הם לא נראים מוכתמים.‬
‫את מבינה באופנה. זה נחמד.‬
‫זה יתרון גדול למישהי מגושמת כמוך.‬
‫מה דעתך על זה?‬
‫יש לך כפתור יפה. סלח לי, בבקשה.‬
‫את חושבת שזה רעיון טוב לחבוש מסכה?‬
‫אתה לא רואה כמה תשומת לב אנחנו מקבלים?‬ ‫-לא.‬
‫כולם מסתכלים עלינו.‬
‫עשינו רושם רציני.‬
‫שלום, חברים.‬
‫תודה רבה על הפגישה איתך, מר אניל.‬
‫אציג בפניך את הצוות שלנו.‬
‫זה המעצב האומנותי שלנו, מוראט.‬ ‫-שלום. זו מסכה נהדרת, דרך אגב.‬
‫אלה מפתחי הקוד שלנו, עלי ופיקרט.‬
‫ומרווה, המוח שמאחורי האפליקציה,‬ ‫יוצרת התוכן הגאונה שלנו.‬
‫אני כבר מעריץ‬ ‫את התוכן הגאוני של גברת מרווה.‬
‫אני ממש מצטערת…‬
‫לא.‬
‫אני צריך להתנצל, התנהגתי כמו טמבל מתנשא.‬
‫אתם מכירים?‬
‫אין לנו הרבה זמן. בואו נתחיל. קדימה.‬
‫נראה שהכוכבים הצטלבו‬ ‫ועשו בלגן שלם לפני שנולדתי.‬
‫זה יסביר את המזל הרע שלי.‬
‫קדימה.‬
‫מה הסיסמה שלנו, מוראט?‬ ‫-"כשעוטים מסכה לא מסתירים את האמת."‬
‫בדיוק.‬
‫לדוגמה, מוראט הדוב יפגוש את מרווה הצבייה.‬
‫הוא יבחר לשלם על צ'אט…‬ ‫-ובעזרת הביטחון שתיתן לו המסכה,‬
‫הוא יחשוף את צדדיו האפלים,‬ ‫את פחדיו וחלומותיו.‬
‫כך תהיה לו הזדמנות לפגוש בנפש התאומה שלו‬ ‫שתקבל אותו כפי שהוא.‬
‫נמכור גם את המסכות היפהפיות שלנו‬ ‫בעיצובו של האומן המוכשר שלנו, מוראט.‬
‫בקיצור, נצטרך לבחון את האפליקציה שלנו,‬ ‫"תאומי נפש"…‬
‫תתחילו לעבוד. הכינו גרסת בטא.‬ ‫דברו על התקציב.‬
‫אני אקבל 50% מהאפליקציה שלכם‬ ‫ואשא בכל העלויות.‬
‫נשתמש בתשתית של השרת שלנו. בסדר?‬
‫תודה. יום טוב.‬
‫גברת מרווה.‬
‫אני מתנצלת. אני ממש מתנצלת.‬
‫האם תשקלי לעבוד ב"מהזה"?‬ ‫-באיזה תפקיד?‬
‫מחלקת ההלבשה שלנו זקוקה לנקודת מבט חדשה.‬
‫מרווה היא מעצבת אופנה.‬
‫אני לא מעצבת, אני אוהבת אופנה. זה תחביב.‬
‫מה דעתך, סזה? היא תוכל להתחיל מייד?‬ ‫-זו ההחלטה שלך.‬
‫אוכל לקבל מקדמה, נכון?‬
‫סתם צחקתי.‬
‫אני אוהבת להתבדח.‬
‫אבל אני עובדת חרוצה.‬ ‫אני אף פעם לא משתעממת.‬
‫אנסה לא להשתעמם. אני עובדת חרוצה.‬
‫קדימה, מרווה.‬ ‫-כן. תודה. קחי אותי מפה.‬
‫אז מה דעתך?‬ ‫-זה סתם קשקוש.‬
‫מי ישים מסכה וייכנס לצ'אט וידאו‬ ‫כדי למצוא את הנפש התאומה שלו?‬
‫יש אלף אפליקציות שמגיעות ישר ולעניין.‬
‫אתה לא מחפש נפש תאומה?‬
‫אין לי זמן למערכות יחסים.‬
‫כל טורקיה יודעת את זה.‬
‫אז למה אתה משקיע בקשקוש?‬
‫לא מגיע לי ליהנות?‬
‫טפלי בבחורה החדשה.‬ ‫-אני לא צריכה עזרה.‬
‫זה עוד יותר טוב. תשגעי אותה.‬
‫תגרמי לה לברוח מכאן בבכי.‬
‫אבל למה?‬
‫- קולטור תופסת יצואן נוכל -‬
‫- סדאט גורמן, איש העסקים המפורסם, מת -‬
‫היום מצאנו את המשקיע שחיפשנו,‬
‫וסוף סוף מצאתי עבודה.‬ ‫התוכנית מוכנה. נפתח את האפליקציה שלנו‬
‫ואז נקנה את הבניין שלנו בכסף שנרוויח.‬
‫מדהים. כל הכבוד!‬ ‫-מעולה. כל הכבוד!‬
‫לחיי מרווה.‬ ‫-כן.‬
‫הילדים האלה יצילו אותנו.‬
‫זו התוכנית המטופשת בעולם.‬
‫ההתחממות הגלובלית תיעצר לפני נוורה קולטור.‬
‫אין לך תוכנית טובה יותר?‬
‫מה עוד נוכל לעשות?‬
‫למה בישלתי את כל זה, לדעתך?‬ ‫בגלל הדיכאון שחווינו בימים האחרונים.‬
‫די כבר! אני מאמינה לה. מרווה תציל אותנו.‬
‫לא רק אני. אנחנו צוות.‬
‫האוכל נהדר, גולגון.‬ ‫את צריכה להרוויח מזה כסף.‬
‫זה מה שתמיד רציתי, אבל אין לי כסף.‬
‫אולי אני לא יזמית באופיי.‬ ‫-אבל אני יזמית.‬
‫את תבשלי ואני אפרסם.‬
‫ואני רוצה לככב על במות. בבקשה, אלוהים.‬
‫כן. זה מה שאנחנו צריכים.‬ ‫-מה? צריך תשוקה בחיים.‬
‫וואו!‬
‫תסתכלו!‬
‫היי, ניל. מישהו מאוד מעוניין בך.‬
‫זו הינומה של כלה.‬ ‫-וואו.‬
‫ראית את זה?‬ ‫-קדימה, אחותי.‬
‫המשקיע שלנו, אניל גורמן, הוא די חתיך.‬
‫נראה שאת מחבבת אותו.‬
‫מה? מה פתאום.‬
‫שם המשפחה שלו הוא גורמן?‬
‫כן. למה?‬
‫זה נשמע מוכר. אולי זה צירוף מקרים.‬
‫- בית דירות גורמן -‬
‫את לא שומעת את כל השעונים המעוררים?‬ ‫כל השכונה שומעת אותם.‬
‫קומי. את הולכת לעבודה.‬ ‫-אבל אמרו לי, "תגיעי מתי שתרצי".‬
‫את מוכנה לקום בבקשה?‬ ‫-אבל זה מה שאמרו לי.‬
‫איזה צלצול רועש. לא ייאמן.‬
‫מרווה! קומי. פשוט קומי.‬
‫תסתכלי עליי.‬ ‫-תסתכלי.‬
‫פקחי עיניים. תסתכלי עליי.‬ ‫-פקחי.‬
‫התעוררת?‬ ‫-כן.‬
‫טוב. עכשיו תתארגני.‬
‫אני אתארגן.‬
‫- אני לא טיפוס של בוקר -‬
‫מה את עושה, אימא?‬
‫הרושם הראשוני חשוב מאוד.‬ ‫כדאי שאקסים אותם. בוקר טוב, גברת סזה.‬
‫אל תקראי לי ככה, קולטור. קראי לי סזה.‬ ‫אנו משתמשים בשמות הפרטיים כאן.‬
‫מעולה.‬
‫זה בדיוק מקום העבודה שרציתי,‬ ‫מקום ידידותי וכן. מדהים.‬
‫באמת? במקום העבודה הכן הזה,‬ ‫מתחילים לעבוד ב-8:30.‬
‫קולטור, את תפוטרי אם תאחרי שוב.‬
‫שמי זיינפ.‬
‫ברכותיי.‬
‫זה השולחן שלך.‬
‫בקשי מחשב נייד ממחלקת כוח אדם. קחי אחריות.‬
‫אניל מאציל סמכויות‬ ‫ורואה בנו אחראיים לעצמנו.‬
‫ניתן לך משהו לעשות.‬ ‫-היא מעצבת אופנה, זוכרת?‬
‫נכון.‬
‫לכי לבחון את כל הבגדים במחסן ועדכני אותנו.‬
‫בדקי שכל הבגדים זמינים בכל המידות.‬
‫רשמי והשווי בינינו לבין המתחרים שלנו.‬ ‫דווחי לנו על הבדלים במחיר ובדגם.‬
‫סיימי הכול עד מחר.‬
‫היא תמיד מתנהגת ככה?‬
‫תיזהרי.‬
‫הקירות כאן שומעים הכול.‬
‫הבנתי. תודה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫אגב, אל תחשיבי אותי כחברה שלך,‬
‫בגלל שאני תמיד בוחרת בצד החזק יותר.‬
‫הבנתי למה אימא שלי אהבה את עולם העסקים.‬
‫סליחה.‬
‫זה מספיק.‬
‫המחסן מוצף?‬
‫השעה שבע בבוקר.‬ ‫-אימא!‬
‫הנה הדוח שביקשת.‬
‫הוא לא טוב. הכיני אותו שוב.‬
‫- 700 לייקים‬ ‫#צאי לעולם -‬
‫הנה אני.‬
‫מרווה.‬ ‫-כן?‬
‫תראי מה עשינו.‬
‫כך בוחנים משתמשים שונים.‬ ‫-כשלוחצים על דמות, אפשר לשוחח יחד.‬
‫אם שני הצדדים מסכימים…‬ ‫-הם ישוחחו בווידאו.‬
‫יופי. זה נראה מדהים.‬ ‫-יש לנו בעיה. בוא.‬
‫כמובן.‬
‫מה?‬
‫זה נראה מדהים, מוראט.‬
‫אני נשבעת, אתה אומן מדהים.‬
‫זו הזמנה מיוחדת. הנהג של הלקוח יאסוף אותה.‬
‫יש לנו לקוח עם נהג…‬ ‫-וואו!‬
‫רגע. ועכשיו להפתעה האמיתית…‬
‫הכנתי את המסכה שלך.‬
‫היא מדהימה!‬
‫מדהים! זה יפהפה, מוראט.‬ ‫-היא מתאימה לך.‬
‫איך אני נראית?‬ ‫-מושלמת.‬
‫ניל! נכון שמוראט הכין מסכות אדירות?‬
‫רגע…‬
‫אנחנו עובדים קשה…‬ ‫-אני פשוט לא קיים.‬
‫זה יהיה מדהים…‬
‫אל תוותר, טוב?‬
‫להתראות. ביי.‬
‫ניל. היי, ניל!‬
‫שימי את השיר שלנו. קדימה!‬
‫שימו מסכות. קדימה!‬
‫חבר'ה, בואו נעשה מסיבה.‬
‫כולם יחבשו את המסכות שלהם‬ ‫ויסירו אותן בחצות.‬
‫כמו בהאלווין. מה דעתכם?‬
‫מרווה קולטור, אין גבול ליצירתיות שלך!‬
‫כן!‬
‫אתה רואה משהו?‬ ‫-לא.‬
‫היי, מרווה. תני לו את זה.‬ ‫-כן.‬
‫בבקשה.‬
‫לילה טוב.‬
‫עצור.‬
‫נמשיך לנסוע.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-למה באת כל כך מוקדם?‬
‫הוא מגיע לכאן כל בוקר ומקשקש.‬
‫זה מקום עבודה, לא בית קפה.‬
‫אני מוסיף קצת צבע לחיים האפורים שלך.‬ ‫על מה אתה מדבר?‬
‫אני איפטר ממך ומה"אנרגיות" שלך בקרוב.‬
‫אל תגיד את זה. אף אחד לא יעזוב.‬
‫אנחנו נציל את הבניין.‬
‫אני מאמין בזה,‬ ‫אבל העקשן הזה לא רוצה לשמוע.‬
‫אני מתה על הכיסים האלה.‬
‫אין לך עבודה?‬
‫אני אוזרת כוח. יש להם משהו נגדי.‬ ‫נראה שהם קיבלו אותי לעבודה כדי שאסבול.‬
‫אז תנהגי בחוכמה, מרווה.‬ ‫תהפכי את הסבל למשחק.‬
‫אל תיתני להם לרדות בך.‬ ‫עברתי הרבה בחיים. תסמכי עליי.‬
‫זו עבודה זמנית בכל מקרה.‬
‫נמשיך לפי התוכנית.‬
‫אנחנו צריכים לגלות מי רוכש את הבניין.‬ ‫-אולי תשאלי את האבא הלא יוצלח שלך?‬
‫כבר מאוחר. אני יוצאת. ביי.‬
‫ראית? היא פשוט ברחה.‬
‫פשוט תשאלי אותו. תשפכי את הלב. נכון?‬
‫באמת…‬
‫אימא שלה תכעס.‬
‫מרווה היא רק ילדה.‬
‫כשאבא שלי נטש אותי,‬ ‫לא יכולתי לומר לו את מה שחשבתי.‬
‫ואז הוא מת.‬
‫ועכשיו,‬ ‫בכל לילה אני מתווכח איתו במחשבות שלי.‬
‫גם אתה ילד.‬
‫רק מי שמתייצב מול הוריו יוכל לגדול באמת.‬
‫זה נמכר.‬
‫אבל זה סגנון נדוש.‬
‫נתאים לו את הבגד הזה.‬ ‫-הסוודר נמכר כפריט בודד.‬
‫- #צאי לעולם - מהזה -‬
‫סזה, בואי הנה מייד.‬
‫סיימת עם פריטי הלבוש האלה.‬
‫גשי למחסן הראשי, קולטור.‬
‫קדימה, נמשיך לשחק.‬
‫שאפטר אותה?‬
‫עוד לא.‬
‫מה זה משנה למי מכרתי את הבניין?‬
‫טוב. אני יודע.‬
‫לא הייתי הוגן כלפייך.‬
‫אבל הייתי במצב קשה.‬
‫אחרי שהבן שלי נולד…‬ ‫-ואני הבת שלך.‬
‫הייתה לי זכות בבניין הזה.‬
‫כמובן, אבל את כבר מבוגרת.‬
‫את בת 26.‬
‫אני בת 24.‬
‫נכון. את בת 24.‬
‫אבל אני זוכר שנתנו לי אותך במחלקת היולדות…‬
‫נולדתי באולפן, אבא.‬
‫אתה זוכר איך אימא עבדה עד השנייה האחרונה?‬
‫כן. באולפן. שם נתנו לי אותך.‬
‫היית כל כך חמודה.‬
‫לא היית שם. היית בטיול ספארי!‬
‫נכון. הספארי.‬
‫טוב, תשכחי מזה.‬
‫תראי, את יכולה לעשות מה שתרצי.‬
‫הקשיים מחשלים אותך.‬
‫אני רוצה שתהיי חזקה יותר.‬
‫בבוא הזמן, תביני שעשיתי לך טובה.‬
‫הפעם אני אגיד את זה.‬
‫אתה עושה לי טובה?‬ ‫-כן.‬
‫יצרת חלל אפל ועצום בנשמתי‬
‫ונטשת אותי‬ ‫בגיל בו הייתי זקוקה לך יותר מכול.‬
‫והיום אני נקשרת לגברים שלא מתאימים לי,‬
‫מכיוון שאני מחפשת מפלט,‬ ‫דרך למלא את החלל העצום הזה שלא אוכל לרפא.‬
‫ועכשיו מכרת את הבית שלנו,‬ ‫המקום היחיד בו הרגשתי בטוחה,‬
‫והשארת אותנו ברחוב,‬ ‫נטולי אמצעים, עזרה או הגנה!‬
‫איך זה יחשל אותי? מה הטובה שעשית לי?‬
‫איזו טובה עשית לי? תגיד לי!‬
‫עשיתי את זה.‬
‫מותק…‬
‫טוב… את צריכה משהו?‬
‫אני… אוכל לתת לך קצת כסף.‬
‫זה המעט שאוכל לעשות.‬
‫מה את עושה, אימא?‬
‫אוכל למכור את זה.‬
‫נצטרך לחפש מקום לגור בו.‬
‫אנחנו לא נחפש בית.‬
‫אנחנו נחזיר את הבניין לרשותנו.‬
‫איך נשלם עליו, מותק?‬
‫אנחנו אפילו לא יכולים לשלם חשבון חשמל.‬
‫הנה. שלמי עם זה.‬
‫מה זה?‬ ‫-כסף. יש לי עבודה חדשה, את זוכרת?‬
‫הם לא שילמו לך מוקדם כל כך.‬ ‫איפה השגת את הכסף?‬
‫זו מקדמה.‬ ‫-ביום השלישי שלך?‬
‫כן. הם מאוד התרשמו ממני.‬
‫נפגשת עם אבא שלך?‬
‫אי אפשר לשטות בה. היא הייתה עיתונאית.‬
‫ואם נפגשנו? הוא אבא שלי.‬ ‫-אסרתי עלייך לפגוש אותו, גם אם נגווע ברעב.‬
‫בגללו נאבד את הבית.‬
‫אסור לך לפנות אליו לעולם!‬ ‫-בטח!‬
‫אנחנו נגווע ברעב, אימא,‬ ‫כדי שתוכלי לשמור על הגאווה שלך.‬
‫הרי כל העולם סובב סביבך.‬
‫לפחות אני מנסה להציל את הבניין,‬
‫ואת רק מבקרת אותי.‬
‫אני אפנה לאבא שלי אם ארצה.‬
‫אולי לא הייתי גדלה בלי אבא‬
‫אם לא היית כל כך עקשנית.‬
‫אם את עיתונאית אגדית כל כך,‬ ‫תבררי מי קונה את הבניין.‬
‫את כל הזמן מפריעה לי. תפסיקי עם זה!‬
‫אני מתחילה לאהוב לנזוף באנשים.‬
‫מעולה!‬
‫- 1400 לייקים‬ ‫#צאי לעולם -‬
‫- תאומי נפש‬ ‫מפגש ומסיבה -‬
‫קדימה!‬
‫קרה משהו?‬
‫חקרתי את כל אתרי הקניות‬ ‫של מותגי האופנה ברשת.‬
‫למה?‬
‫אתה זוכר שביקשת נקודת מבט חדשה?‬
‫כן.‬
‫אם הייתי מחקה את המתחרים שלי,‬
‫לא הייתי מגיע לאן שהגעתי, קולטור.‬
‫הם צריכים לחקות אותי.‬
‫מתי אצא מכאן?‬
‫"סבלנות, 'תאומי נפש' צוברת תאוצה."‬
‫"אניל יביא משקיעים מסין למסיבה."‬
‫אל תזכירי אותו.‬
‫ככה את עובדת?‬
‫זו חליפה נחמדה. היא מחנות?‬
‫סליחה?‬ ‫-היא מחנות, או שהיא נתפרה עבורך?‬
‫היא מחנות, קולטור.‬
‫אני חושבת שכדאי לך לפגוש חייט.‬
‫אדם קפדן כמוך‬ ‫צריך ללבוש ז'קט שנתפר עבורו.‬
‫הכיסים האלה לא מתאימים לך. הם בסיסיים מדי.‬
‫אני חושבת שאתה צריך כיסים רקומים.‬
‫השכן שלי הוא החייט הטוב באיסטנבול.‬ ‫אקח אותך…‬
‫חזרי לעבודה, קולטור!‬
‫ככה אני משגעת אנשים.‬
‫שלום, קולטור הצבייה.‬
‫שלום.‬
‫- תאומי נפש‬ ‫צבייה -‬
‫- צבייה ק.‬ ‫24 -‬
‫שלום, הצבייה קולטור.‬
‫היי, התראה מ"תאומי נפש".‬
‫נראה אם האפליקציה שלנו עובדת.‬
‫וואו. זאב, מה?‬
‫הוא רוצה שיחת וידאו.‬
‫קדימה, נרוויח כסף.‬
‫יש לך מסכה מדהימה.‬
‫גם שלך.‬
‫תודה.‬
‫אני חושבת שאני אמורה לפחד ממך.‬
‫למה?‬
‫טוב, אתה זאב ואני צבייה.‬
‫תוכל לקרוע אותי לגזרים.‬
‫אולי לא ארצה לעשות את זה.‬ ‫-אני מקווה שלא.‬
‫אתה גר באיסטנבול?‬
‫כן.‬
‫ואת?‬
‫גם אני באיסטנבול.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫עובד כמו חמור. ואת?‬
‫טוב, זה מסובך. השגתי עבודה שרציתי,‬ ‫אבל אני לא עובדת כמו שאני רוצה.‬
‫בסדר.‬
‫מה השאיפה שלך?‬
‫השאיפה הגדולה שלי היא להפוך למעצבת אופנה,‬ ‫אבל אני צריכה כסף בדחיפות.‬
‫אני צריכה המון כסף.‬
‫איך תשיגי את הכסף?‬
‫אמרתי הרבה דברים. עכשיו תורך לדבר.‬
‫מה השאיפה שלך?‬
‫לנקום את נקמת משפחתי.‬
‫וואו. אתה תנקום בציידים הרשעים?‬
‫מה?‬
‫טוב, אתה הרי זאב.‬
‫הצייד הרג את משפחתו של הגור.‬
‫הגור ברח וסבל קשיים רבים.‬
‫ואז הוא החליט לארוב לצייד.‬
‫מה? הוא ניתק.‬
‫כנראה שהיה לו קשה להיפתח.‬
‫מסכן. מי יודע מה הוא עבר בחיים?‬
‫זאב פצוע.‬
‫יופי, צבייה. זה היה הניסיון הראשון.‬
‫סליחה.‬
‫אני אצלם אותך, מותק.‬ ‫-זה לא העניין.‬
‫את מהחשבון של "צאי לעולם"?‬
‫כן.‬
‫יש לך אופנת קוטור! אנחנו מתות עליה!‬
‫התאמתי לעצמי סגנון מ"מהזה"‬ ‫על בסיס ההמלצות שלך.‬
‫יצרתי מפלצת.‬
‫מותק, צאי לעולם ואל תקשיבי לאף אחד.‬
‫גם לא לי.‬
‫להתראות.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫יש לה תיק מהמם, לא?‬
‫תראי את המכנסיים שלה.‬ ‫-איזה יופי.‬
‫וואו! אני סמל קוטור!‬
‫- מרווה קולטור‬ ‫60 אלף עוקבים -‬
‫קוטור…‬
‫מרווה קוטור.‬
‫הקול של הרחוב.‬
‫שלום.‬ ‫-אפשר לעזור לך?‬
‫אני רוצה בלייזר.‬
‫חשבת על דגם מסוים?‬
‫חשבתי על כיסים רקומים.‬
‫למה?‬
‫אני רוצה משהו יוצא דופן.‬ ‫אני מבין קצת באופנה.‬
‫אם היית מבין באופנה, לא היית מסתובב ככה.‬
‫אני לקוח, אדוני. למה אתה מדבר אליי ככה?‬ ‫-תראה, אני אומר את מה שאני חושב.‬
‫הפריטים האלה יהיו האחרונים שאכין.‬ ‫בקרוב אגורש.‬
‫אם אתה לא אוהב את הסגנון שלי,‬ ‫קנה בגדים בחנות ותחסוך לי את הטרחה.‬
‫הבאת אריג משלך?‬
‫כן. אריג מיוחד מאוד.‬
‫כנראה שקנית אותו בזמן הפסקת חשמל.‬ ‫-סליחה?‬
‫הוא לא מתאים לבלייזרים.‬
‫איזה אריג יתאים?‬
‫תשאיר לי את זה, בסדר?‬
‫- אניל גורמן‬ ‫"מהזה" -‬
‫איך שמעת עליי?‬
‫קיבלתי המלצה ממכר.‬
‫הודה לו בשמי.‬
‫וואו. זה הזאב.‬
‫אין לי מסכה. רק רגע.‬
‫רק רגע, אני אמצא משהו…‬
‫- צבייה -‬
‫אני באה.‬
‫אני עדיין בעבודה.‬
‫אני אוכלת קוקורץ' ושותה איירן.‬
‫מרווה קולטור, מקבוצת העבדים של "מהזה".‬
‫יש לך מזל שאתה הבוס.‬
‫יצרתי את המזל שלי בעצמי.‬
‫גם את תוכלי לעשות זאת.‬
‫אף אחד לא מקשיב לי כאן.‬
‫מה היית עושה לו הקשיבו לך?‬ ‫-טוב…‬
‫חשבתי על זה לפני שהתקשרת.‬
‫תקשיב.‬
‫לכל המתחרים שלנו יש מותגי אופנה, נכון?‬
‫ל"מהזה" אין מותג.‬
‫אני מבינה, הם רוצים להיות שונים מהמתחרים.‬
‫יש אנשים יצירתיים בשוק. הקהל רעב לזה.‬
‫כאילו, אני לא יודעת…‬
‫אולי היינו מכריזים על תחרות‬ ‫ונותנים לכל האנשים היצירתיים להשתתף?‬
‫נוכל לייצר קולקצייה על פי עיצובי הזוכה.‬
‫אנחנו נזכה לפרסום חיובי‬ ‫וגם ניתן הזדמנות ליוצרים.‬
‫יש לנו מערך הפצה משומן.‬
‫דיברתי הרבה. הוא בטח שוב ינתק.‬
‫אולי תספרי על הרעיון הזה לבוס שלך?‬
‫מה הטעם?‬
‫תראי, אם לא תעשי צעד קדימה, תישארי במקום.‬ ‫מישהו יעשה צעד במקומך וינצל את ההזדמנות.‬
‫נחמד. זה פתגם?‬
‫זו הפילוסופיה שלי.‬
‫שמעתי את זה מחכם סיני עתיק.‬
‫מעולה.‬
‫אני שמחה שהפכנו לידידים.‬
‫אבל יכול להיות שהבוס שלי צופה בי עכשיו.‬ ‫-אני מבין שאת לא מחבבת אותו.‬
‫הלוואי שאתה היית הבוס שלי.‬
‫בכל אופן, אני אשמע לעצתך, זאב. ביי.‬
‫ביי.‬
‫היי, אניל. אני מתה מרעב.‬
‫אני מניחה שתיקח אותי למקום מפואר.‬
‫תודה. לילה טוב.‬
‫הנה.‬
‫אתה צוחק עליי, נכון?‬
‫למה? את לא אוהבת קוקורץ'?‬
‫אני לא מאמינה שאתה מתייחס אליי ככה.‬
‫מונית!‬
‫נצטרך צבע ורמיליון במלאי.‬
‫אפשר לדבר איתך, סזה?‬
‫את כבר מדברת, קולטור.‬
‫תראי, למדתי הרבה מספירות המלאי.‬
‫למדתי את בסיס העבודה ואת המחסן.‬
‫אז היה לי רעיון. אפשר לספר לך אותו?‬
‫אין לי זמן.‬ ‫-טוב, אעשה את זה מהר.‬
‫לדעתי, "מהזה" צריכה לפתח קולקצייה משלה.‬
‫אבל בדרך מיוחדת.‬
‫אני מציעה לערוך תחרות‬ ‫ולתת הזדמנות ליוצרים צעירים.‬
‫ניתן לכולם סביבה בה יוכלו לבטא את עצמם‬ ‫וליצור את הסגנון המיוחד להם.‬
‫נזכה לפרסום חיובי מאוד.‬
‫היא גנבה את זה.‬
‫היא פשוט גנבה את הרעיון שלי.‬
‫זה רעיון נהדר, סזה.‬
‫הרי יש לנו מחלקות הפצה ושיווק מושלמות.‬
‫נכון.‬ ‫-מצוין.‬
‫מרווה.‬ ‫-כן?‬
‫מה דעתך על הרעיון של סזה?‬
‫אם לא נעשה צעד קדימה, נישאר במקום.‬
‫כל הכבוד, סזה.‬ ‫זו הפגנה נהדרת של הרוח החלוצית שלנו.‬
‫המתחרים שלנו צריכים לחקות אותנו.‬
‫ברכותיי.‬ ‫-תודה.‬
‫כך מתנהלים בעולם העסקים.‬
‫מה היית עושה במקומי?‬
‫הייתי מצטרף וזוכה בתחרות‬ ‫וכך הייתי מעמיד את כולם במקום.‬
‫מתאים לך להיות זאב.‬ ‫-מי שלא עושה צעד קדימה, נשאר במקום.‬
‫טוב, שוב דיברתי יותר מדי.‬
‫אתה תבוא למסיבה, נכון?‬
‫אי אפשר לדעת מה זאב יעשה.‬
‫הוא שוב ניתק.‬
‫הוא שוב עשה את זה.‬
‫הוא ניתק.‬
‫משהו קורה לי.‬
‫מושלם.‬
‫מעולם לא היה לי ז'קט שהתאים לי כל כך.‬
‫סלח לי על הבוטות,‬ ‫אבל זה מה שחייט עושה, לעזאזל.‬
‫תוכל להשתמש גם בכפתורים האלה?‬
‫הם יפים.‬
‫הם יתאימו לז'קט.‬
‫מי היה הצעיר הזה?‬
‫אני שומר על הדיסקרטיות של הלקוחות שלי.‬
‫אל תדבר שטויות, אתה לא פסיכולוג.‬
‫ראיתי אותו ואת הרכב שלו בסביבה לא מעט.‬
‫הוא אניל גורמן. הבוס של מרווה.‬
‫למה הוא בא הנה?‬
‫כנראה שהוא רצה להזמין ז'קט‬ ‫בחנות שנמצאת מתחת לבית ילדותו.‬
‫זה לא צירוף מקרים.‬
‫אל תספר למרווה.‬ ‫-בסדר.‬
‫הז'קט נראה מדהים.‬
‫פשוט מדהים. אני אוהבת את הכיסים האלה.‬
‫הם כאן, מרווה.‬
‫אני לא מאמינה, כולם חובשים מסכות!‬
‫טוב שהם התאימו את המסכות לאישיות שלהם.‬
‫אתם נהנים?‬
‫להתראות.‬
‫השעה חצות, קדימה.‬
‫אתם, המחפשים את הנפש התאומה שלכם…‬
‫אתם מוכנים?‬
‫ברגע שנדליק את האור ונכבה את המוזיקה,‬
‫יגיע הזמן להחליט!‬
‫את נראית טוב.‬ ‫-גם אתה.‬
‫אפליקציית "תאומי נפש" הפגישה ביניכם.‬
‫סליחה.‬
‫עכשיו תורכם!‬
‫ו…‬ ‫-אניל!‬
‫זה אניל!‬ ‫-נכבה את האור!‬
‫- סדאט גורמן -‬
‫- קולטור תופסת עוד אחד -‬
‫- לנוורה -‬
‫- ניל‬ ‫בואי לבר! אניל כאן -‬
‫גברת ניל היא חברה בצוות שלנו.‬ ‫-נכון.‬
‫היי, ניל.‬
‫אניל הביא את האורחים הסינים שלו למסיבה.‬
‫הם סינים? לא שמתי לב בגלל המסכות.‬
‫הם סינים.‬
‫סינים, זו מרווה. מרווה, אלה הסינים.‬
‫אעשה לכם סיור.‬
‫אין לך מסכה?‬
‫לא. באתי לעשות עסקים.‬
‫רק עסקים?‬
‫רק עסקים. מה עוד יכולתי לעשות פה?‬
‫טוב…‬
‫את נראית נהדר…‬ ‫-סלח לי.‬
‫אפשר לקבל בירה?‬
‫סליחה.‬
‫תודה.‬
‫מה אמרת?‬ ‫-מה?‬
‫לא שמעתי מה אמרת קודם.‬
‫אני צריך לדאוג לאורחים. סלחי לי.‬
‫תראי אותם.‬ ‫הם הכינו מסכות בעצמם ולא קנו מאיתנו.‬
‫אוכלי חינם.‬
‫אני מיואש, מרווה.‬
‫אם לא תעשה צעד קדימה, תישאר במקום.‬
‫מישהו יעשה את הצעד‬
‫וינצל את ההזדמנות.‬
‫איפה שמעת את זה?‬
‫מחכם סיני עתיק.‬
‫- זאב‬ ‫לא מחובר -‬
‫הבהלת אותי, מוראט. מה העניין?‬
‫אני מאוהב בך, ניל.‬
‫הלוואי שהיית אומר לי זה‬ ‫בלי להתחבא מאחורי מסכה.‬
‫אני מאוהב בך, ניל.‬
‫אני יודעת.‬
‫אבל אין לנו זמן. רק "תאומי נפש" חשובה.‬
‫גברת נוורה בבית?‬ ‫-לא.‬
‫עלייך לפנות את הבניין בתוך 30 יום, גברתי.‬
‫אם לא תשלמי את שכר הדירה,‬ ‫נפתח בהליכי עיקול.‬
‫שיהיה לך יום טוב.‬
‫כן, גם לך. ביי!‬
‫איזה איש מעצבן.‬
‫היי, גולגון.‬ ‫-כן, מותק?‬
‫אני פותח בקלפי הטארוט שלי.‬ ‫הם לעולם לא מכזיבים אותי.‬
‫איך זה נראה?‬ ‫-בסדר. בסדר גמור.‬
‫אימא לא בבית. היא אמרה לכם משהו?‬
‫לא.‬ ‫-היא בטח מחפשת דירה.‬
‫אני לא מסוגלת לחפש מקום לגור.‬ ‫כאילו שהייתי מצליחה למצוא בכלל.‬
‫אני מתקיימת מפנסיה, ויש לי את החתולים…‬ ‫-אל תחפשי דירה.‬
‫אמרתי לך, אנחנו לא נצא מפה. בחייך!‬
‫בדיוק. אנחנו לא הולכים לשום מקום.‬ ‫המסיבה הייתה מדהימה. הסינים מעוניינים בנו.‬
‫נמכור את האפליקציה.‬
‫אני מבטיחה לכם, הבניין יהיה שלנו שוב.‬
‫בואי, מותק.‬
‫אני מקווה, מרווה.‬
‫אל תדאגי.‬ ‫-מתוקים…‬
‫אני זזה.‬
‫בהצלחה.‬
‫נראה…‬
‫הדרקון.‬
‫טוב. אתה ודאי מייצג את סין.‬
‫זה קלף חשוב.‬
‫הזאב. זו בגידה.‬
‫אוי ואבוי.‬
‫- מהזה.קו -‬
‫טוב, חברים, יש לי חדשות נהדרות.‬
‫גברת לילה תשב בראש צוות השופטים.‬ ‫תודה שהסכמת להשתתף.‬
‫איך אוכל לסרב לך, אניל?‬ ‫-תודה. בבקשה.‬
‫כולם מעריצים אותו. זה נעשה קשה יותר ויותר.‬
‫קודם כל, אני שמחה מאוד להיות כאן.‬
‫הגיתם רעיון שיאפשר ליוצרים צעירים‬ ‫ליצור קולקצייה ייחודית,‬
‫והרעיון הזה מאוד מרגש אותי.‬
‫נארגן תצוגת אופנה גדולה.‬
‫גברת לילה, כידוע לך,‬
‫"מהזה" מתגאה בתמיכה‬ ‫ובטיפוח של יוצרים צעירים.‬
‫האם אוכל להשתתף בתחרות בעצמי?‬
‫את יודעת, כיוצרת צעירה.‬
‫מה אמרת, מרווה?‬
‫נפגשנו פעם?‬
‫לא נפגשנו.‬ ‫-היא יוצרת "צאי לעולם".‬
‫את הבחורה מהאינסטגרם.‬
‫כולם מדברים עלייך במגזין.‬
‫באמת?‬
‫איך גילית כישרון כזה?‬
‫את תשתתפי, בהחלט.‬
‫אשמח להשתתף. אם אניל ירשה לי, כמובן.‬
‫היא מוכרחה להשתתף.‬
‫ודאי.‬
‫תודה.‬
‫מגניב.‬
‫עכשיו כשסגרנו את העניין הזה,‬ ‫נדבר על לוח הזמנים.‬
‫תרשמי, סזה.‬
‫רגע.‬
‫עקפת את סמכותי בפגישה ופנית לאניל, מה?‬
‫גנבת את הרעיון שלי והצגת אותו לאניל, מה?‬
‫מתי מרווה תתחיל להתכונן לתחרות, סזה?‬
‫אחרי שעות העבודה?‬
‫מעכשיו תעבדי שעות נוספות,‬ ‫בכל לילה, עד הבוקר.‬
‫"עד הבוקר."‬
‫אם באת לכאן כדי לריב,‬
‫אל תטרחי, נוורה.‬
‫הנחתי לעבר ו…‬ ‫-מי קונה את הבניין?‬
‫אני לא יודע.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫טבעתי בחובות.‬
‫עורך דין יצר איתי קשר.‬ ‫הוא העלה את ההצעה עוד ועוד.‬
‫אז נאלצתי למכור את הבניין, בלית ברירה.‬
‫בטח מדובר באיזה קבלן.‬
‫אני חושבת שזה מישהו אחר.‬
‫זה משונה.‬
‫סדאט גורמן מכר לי את הבניין‬ ‫כדי לכסות את חובותיו,‬
‫והיום אני מוכר כדי לכסות את חובותיי.‬
‫איך שגלגל מסתובב.‬
‫אני רוצה גט.‬
‫סליחה?‬
‫אני רוצה גט וזקוקה לעורך דין.‬
‫אבל למה בחרת בי?‬
‫אתה עורך הדין היחיד שאני מכירה.‬
‫לא הכרתי הרבה אנשים לאחרונה.‬ ‫-עברו שנים רבות. תתגרשו בהסכמה.‬
‫זה לא כל כך פשוט.‬
‫הוא מכר את הבניין שלנו.‬ ‫לבתי עשויה להיות זכות במבנה.‬
‫אין דבר שאוכל…‬ ‫-רק אתה תוכל לייצג אותי כראוי.‬
‫תראי…‬ ‫-אתה בקיא בפרטים.‬
‫אתה מכיר את ערך המבנה, סכום המכירה, הקונה…‬ ‫-לא אוכל לחלוק…‬
‫אבל אני מייצג את הקונה.‬
‫אבל מר אניל לא צריך לדעת.‬ ‫אני תובעת את בעלי, לא אותו.‬
‫לא אוכל לעשות לו את זה.‬
‫הבנתי.‬ ‫-זה… זה לא אתי.‬
‫בסדר גמור.‬
‫אין עיתונאים כמוני היום.‬
‫המסכה תיפול.‬
‫מרווה!‬
‫זהירות, הקפה נשפך בכל מקום.‬ ‫-תודה לאל שהנעליים שלי לא התלכלכו.‬
‫את בסדר, נכון?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫מה…‬ ‫-אוי ואבוי.‬
‫זו הפסקת חשמל.‬
‫הגנרטור יתחיל לעבוד. אל תדאגי.‬
‫מי שלא צועד קדימה…‬
‫מרווה? הכול בסדר, מרווה? מה קרה?‬
‫רגע, הגנרטור יתחיל לעבוד. אל תדאגי.‬
‫ידעתי שאוכל לסמוך עליך.‬
‫עדיף שלא תסמכי על אף אחד בחיים.‬
‫מרווה!‬
‫החשמל תכף יחזור.‬
‫הגנרטור ודאי התנתק. זה נורמלי.‬
‫ראית? החשמל חזר.‬
‫אבל אני לא נורמלית. אני מפחדת מהחושך.‬
‫אני נכנסת למצוקה, או משהו כזה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫את כל כך רגישה.‬
‫תודה שנתת לי להשתתף בתחרות.‬
‫גם ככה זה היה הרעיון שלך.‬ ‫-מה? ידעת את זה?‬
‫אני יודע הכול במקום הזה.‬
‫המסכה נשמטת.‬
‫אתה נתת לי את הרעיון.‬
‫אולי כדאי שנצא?‬
‫כאילו…‬ ‫-כן. כדאי שנצא יחד.‬
‫אקח את התיק שלי.‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫אניל?‬ ‫-מרווה?‬
‫אניל?‬
‫זה בסדר.‬
‫החשמל חזר. אל תילחצי.‬
‫אבל…‬ ‫-אולי כדאי שתילחצי. אני לא יודע.‬
‫אני לא מצליחה להילחץ, זה בא והולך.‬
‫אתה רוצה שאילחץ?‬
‫זו הבעיה הנפשית שלך. את תחליטי.‬
‫אולי אחזיק לך את היד?‬
‫בטח. קדימה. כן.‬
‫כן.‬
‫את יכולה לעזוב. הגענו.‬
‫היי, מרווה, את יכולה לעזוב אותי. הגענו.‬ ‫כאילו, אם את רוצה.‬
‫אני חושבת שהתגברתי על הפחדים שלי. בזכותך.‬
‫לא עשיתי כלום. את…‬
‫עשית זאת בעצמך.‬
‫נוכל לצאת?‬
‫אני מרגישה שקירות המעלית סוגרים עליי.‬
‫בטח. בואי נצא.‬
‫אזמין לך מונית. אני לא רוצה שתירטבי בגשם.‬
‫הוא ממש זאב.‬ ‫מצבי הרוח שלו מזכירים גאות ושפל.‬
‫יש המון ברקים.‬ ‫-זה ממש מבול.‬
‫נראה שהגשם נחלש.‬
‫אני לא חושב. תראי, יש המון גשם וברקים.‬
‫אולי אלווה אותך?‬
‫כדי שלא תצטנני.‬ ‫-טוב.‬
‫זהירות! הכול בסדר?‬ ‫-כן, אני בסדר.‬
‫פשוט נבהלתי. אני בסדר.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אני בסדר.‬
‫אולי תיסעו באוטובוס, ילדים?‬
‫המונית מחכה.‬ ‫-כן.‬
‫קדימה.‬
‫לילה טוב.‬
‫להתראות.‬
‫- מהזה.קו -‬
‫קבלו בבקשה את נוורה קולטור.‬
‫מה אתה רוצה, אניל גורמן?‬
‫אני אהרוס את הבניין הזה.‬
‫ואת תסבלי.‬
‫את תשלמי על שהרסת את חייו של אבי‬ ‫ועל כך שנזרקנו לרחוב.‬
‫הייתם אמורים להיות החברים שלו.‬ ‫-אבא שלך היה חלש.‬
‫הוא ביצע הונאות הקשורות ליצוא.‬ ‫חשפתי אותו כחלק מהעבודה שלי.‬
‫קנינו את הבניין כדי שאימך תשלם את החובות.‬
‫כמה נחמד מצידך.‬
‫את חושבת שתשטי בי, נוורה קולטור?‬
‫תיעדתי הכול. אין עיתונאים כאלה כיום.‬
‫הנה. הרבה חומר.‬
‫מסמכים מהמכס, תצלומים,‬ ‫החזרי מס, כל החשבוניות.‬
‫אני אקרע אותך עם המסמכים שלי.‬
‫מה זה משנה?‬
‫מה? כולם עשו את זה בזמנו.‬
‫אבל את… את לא עצרת.‬
‫את פיתית את אבא שלי.‬
‫לקחת את הבית שלנו. לקחת את הילדות שלי!‬
‫פיתיתי אותו?‬
‫אביך היה מאוהב בי.‬ ‫טוב, כולם היו מאוהבים בי.‬
‫שקרנית!‬
‫באמת?‬
‫בבקשה, גורמן הבן.‬
‫הנה מכתבי האהבה שהוא שלח לי.‬
‫מה? אתה לא רוצה לקרוא אותם?‬
‫תקשיב. הבניין שלך. תוכל להרוס אותו.‬
‫אני נוורה קולטור.‬
‫אני אתאושש,‬
‫אבל לא אתן לך לפגוע בבת שלי!‬
‫מה יש לך נגד מרווה בכלל?‬
‫אם אתה רוצה לנקום בי, מדוע אתה רודף אותה?‬
‫למה אתה משחק בה?‬ ‫-אני לא משחק בה.‬
‫זה מה שאתה עושה.‬
‫אם אתה באמת גבר,‬
‫ספר לה מי אתה וסיים את המשחק המטופש הזה.‬
‫אבל נראה שאתה חלש כמו האבא שלך.‬
‫תוריד את המסכה. עזוב אותה.‬
‫הבנת?‬
‫- זאב‬ ‫ניפגש במדרגות קמונדו? -‬
‫בעל הבית השתגע. כמובן שאפגוש אותך.‬
‫תוריד את המסכה, אניל.‬
‫את ידעת?‬
‫למה בחרת להיפגש כאן?‬
‫אני יודע שזה המקום האהוב עלייך.‬
‫עקבתי אחרייך פעם.‬
‫הוא ממש רומנטיקן.‬
‫הגשם פסק.‬
‫סלחי לי, מרווה.‬
‫הנה זה בא.‬
‫למה? בגלל המסכה? אל תדאג בקשר לזה.‬
‫כבר שכחתי מזה. תחזור!‬
‫סלחי לי, בבקשה.‬ ‫-אל תדאג,‬
‫מצבי הרוח המשתנים שלך‬ ‫הופכים אותך לעוד יותר מושך בעיניי.‬
‫את תשנאי אותי כשתגלי את האמת.‬
‫אבל… אני יודעת שכשהוא בורח,‬ ‫אני נמשכת אליו עוד יותר. אבל זה מספיק.‬
‫אניל!‬
‫לעזאזל.‬
‫פיטרו אותי.‬
‫מה קרה?‬
‫כולם עזבו.‬
‫מי עזב?‬ ‫-תבדקי באפליקציה.‬
‫- מנוי חודשי, שנתי‬ ‫399 לירות, 4,699 לירות -‬
‫מה זה?‬ ‫-מר אניל גובה דמי מנוי.‬
‫כולם עזבו.‬
‫גם אני לא הייתי משלם.‬
‫זה יקר מדי.‬
‫מה לגבי הסינים?‬
‫אני יודע מה אעשה לו אם אראה אותו שוב.‬
‫מרווה.‬
‫את יודעת מה קרה היום, אימא?‬
‫אימא?‬
‫מה קרה?‬
‫תראי, החדשות שלך לא יהיו יותר רעות משלי.‬ ‫לא תאפילי עליי.‬
‫שבי, מרווה.‬
‫שבי.‬
‫מה קורה?‬
‫החדשות שלך יותר רעות, מה?‬
‫גיליתי מי קנה את הבניין.‬ ‫-מי זה?‬
‫אניל גורמן.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫תביני, אבא שלו…‬
‫- אני בדיכאון! -‬
‫מה נעשה?‬ ‫-בואי.‬
‫תראי את התמונה הזו.‬
‫ראית כמה לייקים היא קיבלה?‬
‫חמישים אלף.‬
‫יש לה המון עוקבים.‬ ‫היא עשתה את כל זה בחודש.‬
‫בחודש אחד?‬ ‫-כן.‬
‫אימא! מה את עושה?‬ ‫-מספיק כבר.‬
‫אף אחד לא יפגע בבת שלי חוץ ממני.‬
‫קומי.‬ ‫-עזבי אותי.‬
‫קומי כבר. מהר!‬
‫קדימה. בואי.‬
‫לא, אני רוצה לישון!‬
‫יש לך 100 אלף עוקבים באינסטגרם.‬
‫כולם אוהבים אותך.‬
‫את הבת של נוורה קולטור. צאי מזה.‬
‫את הכוכבת של חייך. אני הייתי כזו.‬
‫עכשיו קומי וקחי את עצמך בידיים.‬
‫הנה. קחי את אלה. פגשי את חמדי למטה.‬ ‫גזרי אותם, קרעי אותם לגזרים. עשי מה שתרצי.‬
‫הצטרפי לתחרות וזכי בה.‬
‫את בטוחה? לא תוכלי לוותר על הבגדים האלה.‬
‫בטח שאני בטוחה. נוורה קולטור הישנה מתה.‬
‫במקומה נולדה נוורה קולטור חדשה.‬
‫היא שוב הפכה את עצמה למרכז העניין,‬ ‫אבל זה בסדר.‬
‫בואי נעבור דירה‬ ‫ונבנה לעצמנו חיים חדשים, אימא.‬
‫נעשה את זה, מותק. בוודאי. מתוקה שלי…‬
‫כדאי לגזור גם את הז'קט הזה?‬ ‫-אני שונא את הכריות בכתפיים. קדימה.‬
‫גזור אותו!‬
‫זהו זה. אני מרווה קוטור. הקול של הרחוב.‬
‫תפסיקי להסתכל על עצמך ותתחילי לעבוד.‬
‫טוב, אני באה.‬
‫רגע! פה גדול…‬
‫לאט לאט.‬ ‫-תאכלי הכול.‬
‫הדולמה מעולה.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫- מהזה.קו -‬
‫טוב, תודה.‬
‫ועכשיו למרווה קוטור,‬ ‫בקולקצייה "צאי לעולם".‬
‫בסדר. קדימה, נעשה את זה.‬
‫תירגעי.‬ ‫-אני רגועה.‬
‫זו הפילוסופיה של מרווה קוטור.‬
‫"אל תקשיבו לאיש. הקשיבו רק לעצמכם."‬
‫"גלו את הכוח הפנימי שלכם."‬
‫"מי שלא תהיו, צאו לעולם!"‬
‫הצלחנו?‬ ‫-כן. היית מדהימה שם!‬
‫נרים כוסית לחיי מרווה קוטור,‬
‫הכוכבת החדשה של עולם האופנה.‬
‫כל הכבוד!‬ ‫-יפה מאוד, מותק.‬
‫כוכבת עם תעודות!‬
‫מר אניל נעלם. החברה לא מייצרת כלום.‬ ‫הוא יכול להיעלם בצד השני של העולם, מצידי.‬
‫הוא יכול לקחת את הבניין ולהיחנק איתו.‬ ‫אנחנו נתאושש.‬
‫אני אשתה לחיי זה!‬
‫זאבים פצועים נמלטים אל הצוקים האלה.‬
‫שברתי את ליבה של מישהי.‬
‫למה?‬
‫כדי להשתלט על הבניין.‬
‫במשך כל חיי, רדפתי אחרי שקר.‬
‫אין מאמץ שמושקע לשווא.‬
‫אין דבר שלא תוכל להתגבר עליו.‬
‫איבדתי אותה.‬
‫את האישה שאני אוהב.‬
‫אם אתה באמת אוהב אותה,‬ ‫מצא אותה ודבר איתה.‬
‫אם לא תצעד קדימה,‬
‫מישהו אחר יעשה את הצעד‬ ‫וינצל את ההזדמנות.‬
‫אם שווה לקטוף את הפרח, קטוף אותו.‬
‫אל תחכה עד שינבול,‬ ‫ואז תתחרט על שלא קטפת אותו.‬
‫הוא נעלם.‬
‫אתה יודע מה?‬ ‫אתה הנפש התאומה שלי, לדעתי.‬
‫באמת, ניל. תפסיקי לצחוק עליי.‬
‫לא. אני רצינית.‬
‫מה את עושה?‬
‫התינשא לי, מוראט?‬
‫ברצינות?‬
‫כן!‬
‫כמובן! כן!‬
‫כן.‬
‫זהירות! זו שידה חשובה.‬
‫אני הולך להתעלף. זה כל כך קשה.‬
‫תירגע, שמוז. הם יודעים מה הם עושים.‬
‫מרווה, איך גולגון יכלה לעזוב אותי ביום כזה‬ ‫כדי לבשל בחתונה?‬
‫איך קרה דבר כזה?‬
‫אני לא יכול להתמודד עם זה!‬
‫מעולם לא חשבתי שהיום הזה יגיע.‬
‫גם אני לא.‬
‫אימא! משהו מוזר קרה!‬
‫מה את עושה?‬ ‫-אני זורקת הכול.‬
‫נמאס לי לחיות בעבר.‬
‫יש לי חברה שמקימה ערוץ חדשות באינטרנט.‬
‫אני אעזור להם.‬
‫"חדשות קוטור"! מה דעתך?‬
‫זה אדיר. היא לקחה את השם "קוטור".‬
‫אימא, יש לנו אורח.‬
‫איזו הקלה. אני כבר מרגישה יותר טוב.‬
‫טוב, נמצא דירה קטנה.‬
‫אני אשלם את שכר הדירה‬ ‫ואת תבססי את המותג שלך.‬
‫אמרתי שיש לנו אורח, אימא.‬
‫שלום.‬ ‫-זה אתה?‬
‫החזירו הכול למקום,‬
‫אם ארגיש שינוי באנרגייה בדירה, אאשים אתכם!‬
‫בבקשה.‬ ‫-מה זה?‬
‫מה ל…‬ ‫-הוא ממש מתרגש.‬
‫וואו! לא ייתכן!‬ ‫-מותק! זה מדהים!‬
‫החוזה שלי נמצא שם?‬
‫ה… גם החוזה שלי נמצא שם?‬
‫אתה מתוק!‬
‫אנחנו לא עוברים דירה! לא! הכול התבטל!‬
‫הצמחים שלה… תחזירו הכול למקום.‬
‫אנחנו לא עוברים דירה!‬
‫- ניל ומוראט -‬
‫מזל טוב.‬
‫סוף סוף.‬
‫מזל טוב, מותק.‬ ‫-תודה.‬
‫תכף אחזור, בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫מזל טוב.‬ ‫-איך אתה מעז לבוא הנה?‬
‫היי! תירגע.‬
‫תירגע!‬
‫תירגע. לא באתי להרוס את החגיגה.‬
‫אני צריך לדבר עם מרווה.‬ ‫אני אשחרר אותך. תירגע.‬
‫מרווה לא רוצה לראות אותך. עזוב את החתונה.‬
‫אני צריך לדבר עם מרווה. רק חמש דקות מזמנה.‬
‫ואז אלך. אני מבטיח.‬
‫טוב. הסדנה שלי לא רחוקה מכאן.‬ ‫-אני יודע.‬
‫בוא לשם בעוד עשר דקות. היא תהיה שם.‬
‫בסדר. תודה. לא אשכח את זה.‬
‫אני בטוח שלא תשכח את זה.‬
‫זהו זה.‬
‫זה המשרד החדש שלי. הבית החדש שלי.‬
‫אתה תבוא לעזור לי, נכון?‬ ‫-כמובן שאבוא.‬
‫אבל מה נוורה חושבת על זה?‬ ‫-היא תצטרך להתרגל.‬
‫היא תתרגל.‬
‫קדימה, נלך.‬
‫תבוא לעזור לי, נכון?‬ ‫-לא אנטוש את החנות שלי.‬
‫לא הייתי חושבת על עונש טוב מזה.‬
‫זו העבודה שלי.‬
‫הוא מת?‬ ‫-לא. הוא נכנס להלם. אני אטפל בזה.‬
‫זה אמיתי, או שאני שוב חולמת?‬
‫בכל אופן…‬
‫הוא מפרכס.‬
‫נציל אותו. הוא בעל הבית שלנו, אחרי הכול.‬ ‫-מרווה לא מפסיקה לתת לו סטירות, למסכן.‬
‫מרווה… מרווה!‬
‫בסדר, מרווה. בסדר! מספיק!‬
‫די. מספיק.‬
‫מרווה…‬
‫אנחנו צריכים לדבר.‬
‫דבר מול כולם. אני מקשיבה.‬
‫טעיתי.‬
‫סלחי לי, בבקשה.‬
‫בסדר. טוב.‬
‫לא! רגע! מרווה!‬
‫שיטית בי.‬
‫שיחקת בי.‬
‫בגלל שכל חיי חיפשתי לנקום.‬
‫גדלתי רווי שנאה.‬
‫את גדלת בבית שלי, בחדר שלי,‬ ‫ונהנית מילדות שלא הייתה לי.‬
‫אבל אז,‬
‫מרגע שפגשתי אותך,‬
‫התבלבלתי ו…‬
‫בפעם הראשונה בחיי, התבלבלתי.‬
‫זה נאום נחמד. יש לי צמרמורת.‬
‫כן, שיחקתי בך.‬
‫אבל אז תמכתי בך.‬
‫עזרתי לך.‬
‫זה היה הדבר הכי טוב שעשיתי.‬
‫כל חיי, פחדתי מנשים חזקות.‬
‫כל חיי.‬
‫את האישה החזקה ביותר שאני מכיר,‬
‫אבל אני לא מפחד ממך, מרווה.‬
‫היא בדיוק כמוני. הבת החזקה שלי.‬
‫תני לי להראות לך את מי שאני באמת.‬
‫בלי מסכות.‬
‫הוא ממש חתיך.‬
‫אני אחשוב על זה.‬
‫יש לך עתיד מבטיח, מרווה קוטור.‬
‫אני לא טועה בעניינים האלה.‬
‫זה מוצא חן בעיניי. ובעינייך?‬ ‫-גם אני אוהבת את זה.‬
‫זה נראה נהדר.‬
‫נעבור לתלבושות הבאות.‬
‫מה דעתך, מרווה? שנמשיך?‬
‫בטח, מותק.‬
‫אחרייך, גברת לילה.‬
‫איך אומרים את זה? הגלגל מסתובב ו…‬
‫אף פעם לא אזכור את המשפט הזה. בכל אופן…‬
‫התמונה משמאל נחמדה.‬
‫נו? עדיין לא ענית לי.‬
‫תיתני לי הזדמנות שנייה?‬
‫לכל אחד מגיעה הזדמנות שנייה.‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬