Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NEW ORLEANS
Tahle organizace se jmenuje
Zuluský klub sociální pomoci a radosti.
Ty členské poplatky jsou fakt moc.
- Za zábavu se platí. - Probůh!
Hele... my jsme platící členové.
Ale běžte se podívat ven.
Klub Zulu patří všem.
Všichni se cítí být naší součástí.
Ale není sporu o tom, kde je duše Mardi Gras.
Není sporu o tom, že ty davy tu jsou kvůli nám.
Bez Zuluů by nebylo Mardi Gras.
Já z karnevalového vozu házím různé věci, korálky a tak.
O vteřinu jsem minul vlastní děti.
Vůz kolem nich projel, vůbec jsem je neviděl.
Je to jako obří huňatý koberec.
„Díval ses přímo na mě.“ Kámo, je to moře tváří.
- To říkají všichni. Já se díval. - „Díval ses na mě.“
Kolik jsi toho vypil?
- Co? - Kolik jsi toho vypil?
Svoje děti poznám. Je fuk, kolik jsem toho vypil.
Aby bylo jasno. Na karnevalovém voze se nepije.
To zaprvé. Na voze se nepije.
Těch lidí je prostě tolik, že není vidět.
To je moje vysvětlení a toho se držím.
Můj tříleťák vídá Zuluy
celý svůj život.
Za 30 let z něj bude zuluský král.
Kouká na průvod a říká, že chce být ten tam nahoře na voze.
A v tom je to kouzlo.
S tou energií, kterou přináší Klub Zulu, se nedá nic srovnat.
Průvod Zuluů je duchovní zážitek.
Jinak se to nedá popsat.
KRÁL JAKO JÁ
Každý rok v době karnevalu...
ČLEN KLUBU ZULU OD ROKU 2014
...chystáme nový kostým.
Červený, žlutý, zelený, fialový nebo modrý...
Chystáme nový kostým.
Kolik ti přijede lidí odjinud?
Asi tak...
osm nebo devět z Kalifornie.
A šest z Texasu.
Tohle bude moje poslední rybaření až do konce sezóny Mardi Gras.
No jo, musím se připravit na ples, musím nachystat kokosy...
Musím... Mám toho ještě hodně na práci.
Mám ještě spoustu práce.
No tak, vy šmejdi.
Chci pěkně šťavnatý krevety.
Jsem úplně jiný než někdo, kdo vyrostl v DC nebo LA
nebo kdekoli jinde ve Spojených státech.
Tohle je nejvíc afro-karibská oblast v celých USA.
Vaříme jinak. Jíme jinak. Mluvíme jinak.
Žádný: „Dobrý den, ó, děkuji převelice.“
Já jsem nikdy netoužil mluvit jako královna.
Chci mluvit po neworleansku.
To jsem nikdy nechtěl měnit.
Aspoň něco jsme chytili.
Ke Klubu Zulu jsem se přidal,
aby moje děti viděly, jak výjimečná je jejich kultura.
Od hurikánu Katrina...
se z Klubu Zulu stala
nejvýznamnější krewe v New Orleans.
Protože jsme byli jedni z prvních, kdo po Katrině řekl, že se chceme vrátit.
A tím jsme myslím udali tón celému městu.
Od té doby nám patří čelní místo.
KRÁL ZULUŮ
Zuluské kokosy, nabízíme kokosy.
Bez kokosu není Mardi Gras.
Karneval byl pro dítě v New Orleans vždycky magické období.
Na průvod Zuluů jsme se vždycky
v karnevalové dopoledne nejvíc těšili.
Vždycky to byla taková mytická věc.
Věděli jsme, že existují,
že tu je černošská krewe, co rozdává kokosy.
Představovali jsme si, že když je zahlídneme,
tak nás taky uvidí a hodí nám spoustu dárků.
Zuluové jsou synonymem New Orleans úplně stejně jako gumbo,
tramvaj nebo Francouzská čtvrť.
Z dětství si toho moc nepamatuju,
ale na škrábání kokosů si vzpomínám dobře.
Celá rodina, všichni přátelé, každý venku griloval.
Od časného rána.
Netuším, proč jsme grilovali v pět, v šest ráno.
Ale čekali jsme na Zuluy, kteří měli vždycky zpoždění.
Když pak Zuluové začali přicházet,
běželi jsme na Orleans Avenue.
Umíme udělat parádní, ztřeštěnou, nabitou zábavu,
ale taky děláme spoustu dobré práce.
A to všechno podle mě upevňuje láskyplné pouto téhle komunity.
Rok co rok na Vánoce rozdáme stovky kol.
Tisíce dolarů...
- V jídle. - ...v jídle a stipendiích.
Je to naše město. A co lepšího udělat
se svými penězi nebo časem, než je darovat těm,
kdo na Mardi Gras od rána vyhlížejí náš průvod?
Když sem přijdu, zažívám tady prostor
k tomu být autenticky sám sebou
a být přijímaný.
Tady nemusím hrát žádnou roli.
Ať už tady mluvíte s vysoce postaveným voleným funkcionářem
nebo třeba s pracovníkem veřejné služby, co uklízí ulice,
tady jsme si všichni rovni.
Myslím, že je v tom velká síla, když vymažeme socioekonomický status
a sejdeme se prostě jako černoši.
Klub Zulu byl původně v druhé linii.
1909–2009 100 LET ZULUSKÉHO KLUBU
První linii tvoří samotná rodina.
Tihle chlapci začali tvořit tu sociální část.
ČLEN KLUBU ZULU OD ROKU 2006
Pomoc byly finance na pohřeb, když si ho rodina nemohla dovolit.
Tohle klub dělal.
Komunita si navzájem pomáhá, podporuje se.
Když jste neměli z čeho platit účty, jídlo,
pohřeb přítele...
Tihle bratři společně tvořili
klub sociální pomoci a radosti.
Kluby sociální pomoci poskytovaly pojištění,
protože běloši nás odmítali pohřbívat.
REFERENTKA PRO ROVNOST
Takže jsme si to zajistili sami.
Naše mise byla starat se o sebe navzájem,
o naše nemocné nebo pozůstalé.
ČLEN KLUBU ZULU OD R. 2006
Takže když některý člen zemře,
dostane se mu řádného rozloučení,
říkáme tomu jazzový pohřeb.
Vytvoří se „druhá linie“, tančí se,
oslavujeme zemřelého bratra celou cestu na hřbitov, kde ho uložíme.
Každý člen se těší na svůj jazzový pohřeb.
To je docela vtipné.
Víme, že až naposledy zavřeme oči, bude o nás dobře postaráno.
Postupem času se akt „druhé linie“
oddělil od aktu samotného pohřbu
a stal se samostatným způsobem, jak evokovat radost, kdykoli je třeba,
i když se zrovna neoslavuje život jednoho konkrétního člověka.
Oslavujeme život samotný.
Kořeny téhle kultury sahají až do dob otroctví.
Congo Square.
V neděli bylo volno, tak se všichni ohákli
do nejlepšího oblečení, co měli, vyrazili ven, a pak?
Oslavovali život.
Když vyrůstáte v Louisianě,
minulost se vám neustále připomíná.
Tohle je plantáž.
Jsem z šesté generace New Orleaňanů.
Rodinnou linii z matčiny strany...
dokážu vystopovat až do dob otroctví.
Dřív jsem fakt, že jsem potomek otroků,
vnímal negativně.
Dneska jsem na to hrdý.
To je jeden z důvodů, proč jsem se přidal k Zuluům.
Chtěl jsem tu kulturu zažít, pochopit a přijmout ji.
- Jak se to pouští? - Nahoře. Vlevo.
TERRENCOVI RODIČE
- Jo, tady. - Vlevo.
- Tady. Aha. - Jo.
- To jsou Vánoce. - Jo, to jsou Vánoce.
Takže...
to je paní Evelyn, Rileyho žena.
Vernon, paní Joyce.
Vernonova žena Joyce?
Jo.
To byl Terrence. Tamhle.
Byl jsem v předškolním věku,
tady mi jsou čtyři roky.
Probíhal večírek,
ale já i všichni bratranci, sestřenice a kamarádi jsme byli vedle.
- Nesměli jsme být s dospělými. - Přesně tak.
A když si dospělí povídali,
děti musely do jiné místnosti.
Tehdy se mi líbilo,
jak se všichni vystrojili, naleštili si boty.
V tom je ta krása života v New Orleans.
Pořád něco slavíme. Užíváme si života.
A to tehdy černoši měli celkem peklo.
Ale stejně si našli způsob, jak se mít fajn.
- Tohle je ve školce. - Jo.
Mívali jsme tam slavnosti.
Hráli jsme si na zuluského krále.
Když jsem byl malý,
králové a princezny byli vždycky postavičky z Disneyho.
Zuluové představovali možnost, jak mohl být králem černoch.
Tohle bude tak rok 1968, když jsme se sem nastěhovali.
Tehdy to byla víceméně bělošská čtvrť.
Jo.
Byli jsme druhá černošská rodina, co se sem přistěhovala.
A tak se stalo, že začali chodit zrovna do téhle školy,
byla to zkrátka spádová škola.
Ředitelka mi chtěla říct, že do její školy chodit nemůžou.
Oznámila jsem jí, že když tam nebudou chodit,
tak ona nebude ředitelkou. A zůstala jsem tam stát.
Řekla jsem jí: „Neodejdu, dokud je nezapíšete.“
Ona na to: „Můj otec je soudce.“
A já na to: „Můj je přístavní dělník. Počkám tady.“
Povídám jí: „Něco vám řeknu. Já vás znám.
Váš manžel je spolumajitel obchodu s potravinami
přímo naproti domu, kde jsem vyrůstala.
A já vím, že je rasista, stejně jako vy.
Nedovolím, abyste tohle mým dětem provedla,
protože kdybych to dopustila,
ublížilo by to i ostatním.
Moje máma se narodila v roce 1920.
Já v roce 1941.
Její otec pro ni chtěl lepší život.
A já chci zase lepší život pro ty svoje.“
A tak se moje děti dostaly do té školy.
Když jsem zuluský průvod viděla poprvé...
Tehdy směli být jenom dole u trajektu na Canal Street.
Když jsem je uviděla,
s tvářemi celými začerněnými, rozplakala jsem se.
Nemohla jsem tomu uvěřit.
- Tohle mi chtěla ukázat. - Proč jsi plakala?
Protože jsem čekala něco krásného, ale bylo to hnusné.
Měli začerněné obličeje...
Nos černý, bílé skvrny kolem očí.
Co ti to připomnělo?
- Cože? - Co ti to připomnělo?
Jak dřív napodobovali černochy.
Ve 20. století bylo maskování povinné pro všechny.
KRÁL ZULUŮ 2020
Každá organizace nosí během Mardi Gras masku.
Zároveň ale v té době Afroameričané
ze zákona nesměli nosit masku.
Proto přišli s konceptem blackface,
černá tvář, bílé oči a ústa.
Někdo to vnímá jako posměch, ale tak to myšleno není.
Jsme tu, abychom pomocí masky reprezentovali svou organizaci.
Kdo byla ta dáma, se kterou jsem tě viděl?
Ále, jakápak dáma.
To byla moje stará.
Než jsme se mohli reprezentovat sami,
bělošská vládnoucí třída už nás překrucovala...
AKTIVISTA
...prostřednictvím blackface.
Skrze své vlastní pokřivené představy o nás.
Zdá se, že Zuluové buď satiricky reagovali
na rasistický, kapitalistický bělošský stát,
který je nutil nosit blackface,
anebo naopak vědomě sahali po svých afrických kořenech a kulturách,
s nimiž se chtěli propojit.
Dobře to ilustruje tragédii toho,
jak se černoši snažili překonávat
bělošský šovinistický útlak tady v USA.
Hele, máme tu krále Zuluů.
To byl král Zuluů, kohos praštil po hlavě.
KRÁL ZULUŮ
Zuluský klub sociální pomoci a radosti vznikl v roce 1909.
V té době určitě nebylo jednoduché...
PŘEDSEDA KLUBU ZULU
...vytvořit organizaci,
která měla dělat v podstatě zakázané aktivity,
tedy pořádat černošské průvody v ulicích New Orleans.
Klub Zulu vznikl ve velmi napjatém historickém období.
Rok 1915 je považován za rok spásy Konfederace.
Byl uveden film Zrození národa.
Byl to počátek nového vzestupu Ku Klux Klanu.
V půltuctu měst v čele s New Orleans
začaly rasové nepokoje nabourávat uspořádání, které bylo...
KULTURNÍ HISTORIK MĚSTA NEW ORLEANS
...křehké a plné napětí.
Před Zuluy byly karnevalové průvody v New Orleans
výhradně od bělochů pro bělochy.
Bělošské krewes byly něco jako falešná aristokracie.
Vytvořili si ty umělé krále a královny, jen aby si dodali na sebehodnotě
po tom, co Konfederace prohrála v občanské válce.
Potřebovali si obnovit svůj pocit nadřazenosti.
Slavnostní průvody a plesy všechno tohle odrážely.
Černoši se bělošských průvodů na Mardi Gras účastnili,
ale jen jako nosiči pochodní.
Nesli 40litrovou plechovku petroleje
s hořícím klackem.
Taky se starali o koně a muly,
a samozřejmě taky po bělošské zábavě uklízeli.
KRÁL ZULUŮ 2019
U všeho, co bílí dělali a nám to nechtěli dovolit,
jsme si našli svůj vlastní způsob.
Pořádali průvody
a v té době na těch průvodech
pro Afroameričany nebylo místo.
A tak jsme si vytvořili vlastní průvod.
Ať žije král Zuluů!
Jsme moc vděční za tuto příležitost.
Vděční skvělému městu New Orleans.
Jsme hrdí na všechny, kdo se tu dnes sešli,
i na to, že máme takovou reprezentaci.
Ať žije král Zuluů roku 1929,
Sir Wurry Watson!
Zuluové byli víc než jen klub sociální pomoci a radosti.
Zuluové byli historická deklarace.
Bylo to zesměšnění rasismu
přímo během Mardi Gras...
ČLEN RADY MĚSTA
...tedy jedné z největších kulturních událostí světa.
Bylo to sdělení utlačovatelům:
„A přece pojedeme.“
- Tak co? Jak to jde? - No tak, brácho.
To si nechte na...
Cítím tady trochu napětí.
Vychovali mě jako Zulua. Můj otec byl Zulu.
Otec byl Zulu, když jsem chodil na střední...
ČLEN KLUBU ZULU OD ROKU 1995
...maturoval jsem v roce 1965,
a on byl Zulu už předtím.
Vždycky mi přináší radost,
když můžu pobývat mezi neworleanskými černochy.
Dřív žádná taková organizace neexistovala.
Museli jsme se zdržovat v bočních uličkách.
Teď nám patří hlavní třída.
Nenechej mě sebrat těch 150 bodů.
Nedávej mi těch 150 bodů. Zkrachuje ti klub.
Hurikán Katrina mi totálně zdemoloval dům.
V celé čtvrti stály dva metry vody.
Klub byl kompletně pod vodou.
V klubu pracovali lidi,
venku jsme udělali gril.
Jediné světlo na Broad Street byl Klub Zulu.
Na první Mardi Gras po Katrině
nikdy nezapomenu.
- Já taky ne. - To byl pro Zulu mimořádný okamžik.
- Nezapomenutelný. - Velká sláva.
Nechtěli, aby průvod proběhl.
Byl o to spor, že jo? Jestli máme pochodovat.
- Spor o průvod. - Jo.
Nakonec jsme průvod uspořádali... Jsem rád, že jsme do toho šli.
- Bylo to mimořádné. - Snad se to nebude opakovat.
- Ale bylo to fajn. - Fantazie.
Byla to nádhera.
KLUB SOCIÁLNÍ POMOCI A RADOSTI
Tam dovnitř se teď chvíli nikdo nepodívá.
Je to dost špatný.
Koupil jsem si dům ve východním New Orleans a...
kvůli té bouři jsem o něj přišel.
Asi 80 až 90 % města bylo pod vodou.
Většina našich členů byla v okrese Orleans
a bouře je zasáhla,
takže jsme šli každý svou cestou.
Potom všem vedoucím i členům přišla výzva,
aby se vrátili do města na mimořádnou schůzi.
Byl jsem na té schůzce, ve West Baton Rouge,
kde došlo uvnitř Klubu Zulu k bitvě
o to, jestli karneval bude, nebo ne,
jestli se bude pochodovat, a co by to znamenalo.
Nebylo jasné, jestli New Orleans vůbec bude New Orleans.
A bratři v Klubu Zulu řekli, že musíme učinit prohlášení.
Nejen o Katrině.
Že musíme promluvit k celému světu.
Při myšlence na naše členy, kteří během toho zahynuli...
KRÁL ZULUŮ 2006-2007
...jen na ně pomyslím, žene mi to slzy do očí.
- To je pro nás. - Je to pro New Orleans.
Je to součást zotavování po Katrině,
a čeká nás báječný vzestup.
- Tak to u nás bývá. - To jsme my.
Mnoho lidí dnes má za to, i historici už to říkají,
že to rozhodnutí nejspíš zachránilo tvář města New Orleans
a státu Louisiana, jak ho známe.
Od začátku průvodu na Jackson Avenue
jsem si nesedl.
Stál jsem.
A pak, na rohu ulic Claiborne a Jackson,
když ten dav křičel: „Král Zuluů, král Zuluů!“
To byla síla.
Potom konečně přišla řada na můj proslov,
díval jsem se na ten dav a řekl jsem jenom:
„Všichni v New Orleans by měli přijít sem
a užít si Mardi Gras.
Není nic lepšího než být tady a vidět průvod Zuluů.“
Dav zaburácel.
No, a...
A starosta povídá:
„To je panečku král!“
O tomhle to celé je.
O zuluském prstenu a o králi Zuluů.
Jeden prsten, jeden král.
Tohle je prsten ze Super Bowl, jasný?
On má jeden.
Já taky.
Bývalo tu ještě pár kluků, co je taky měli.
Ty prsteny ze Super Bowl jsou proti tomu prkotina.
Tohle je pravej prsten.
Barack Obama mohl být prezident, ale nemůže být králem Zuluů.
Král je jeden za rok.
- A je čestným členem? - Jenom jeden.
Je čestným členem,
ale nemůže být králem.
Pořádáme spravedlivé volby a respektujeme výsledek.
Člověk musí umět...
vést kampaň,
získávat si přátele,
nakoupit kuřata, nakoupit whiskey.
Je to jenom jako, ale... Platí se za to doopravdy.
Je to jenom jako, ale svým způsobem taky není.
Protože král Zuluů
je něco, co lidé v téhle komunitě
doopravdy ctí.
Teď je to oficiální.
Byl korunován naším vládnoucím králem.
Bratr George V. Rainey.
Dámy a pánové,
Představuji vám krále Zuluů 2020,
bratra Briana M. Simse.
Když člověk přijme roli krále, musí být schopen
reprezentovat sám sebe i tuhle organizaci.
Nejen před komunitou New Orleans, ale před celým světem,
protože tě celý svět vidí.
MARDI GRAS 2020
Není to tvoje první jízda, že ne?
- Je. - Vážně?
Ty jsi panic!
- Jo. - Ty jo.
Koukejte.
- Čí je to dům? - Trampů!
Trampové!
Ta-dá!
- Ten kostým mi ušila žena. - Aha.
Pecka!
Dřív je vyráběli z palmových listů.
Dělaly se ručně.
Stará dobrá paruka.
- A je to. - Jo.
A můžeme to rozjet.
Jo, bejby! Zulu!
Šťastný Mardi Gras!
Král Zuluů!
Zulu Brian Sims!
- Sláva Zulu. - Sláva Zulu!
Vřelé díky organizaci Zulu za všechno, co celoročně děláte
pro naše město a naši komunitu.
Sláva Zulu!
PŘEDSEDA RADY ZULU
Šťastný Mardi Gras. Díky, že jste přišli.
Díky.
Šťastný Mardi Gras.
9. března se objevil první případ Covidu-19 ve státě Louisiana.
Dva týdny před tím byl Mardi Gras.
Čísla v celé Louisianě jsou obrovská.
...oblast jako New Orleans,
město s nejvyšší úmrtností v zemi.
...jedno z epicenter globální pandemie.
Skoro čtyřikrát víc než New York.
Více než 70 % zemřelých v USA jsou Afroameričané.
MLUVÍ JOHN BEL EDWARDS GUVERNÉR LOUISIANY
Je tu evidentně velký nepoměr
a my se pokusíme zjistit, co se s tím dá dělat,
a to co nejrychleji.
V jednu chvíli začalo v nemocnicích přibývat lidí...
ŘEDITELKA NEMOCNICE
...především Afroameričanů, mužů,
které hospitalizovali a za dva týdny byli mrtví.
A hodně z nich byli členové Klubu Zulu.
V pátek před Mardi Gras se vždycky koná jeden z největších plesů,
24 000 lidí.
Na krále Zuluů se přijíždějí podívat lidi z celého světa.
Klub Zulu je centrum všech večírků na Mardi Gras.
Takže tam se všichni scházeli.
Na ples Zuluů šli taky všichni.
Moji známí,
lidi, se kterými jsem chodil na večírky,
do školy, do kostela.
Neznal jsem nikoho s covidem...
KRÁL ZULUŮ 2016
...a najednou to byli tři lidi.
Prostě neskutečný. Co to sakra je?
A pak to... pokračovalo dál a dál.
O DESET TÝDNŮ POZDĚJI
KRÁLOVSKÁ ULIČKA
Říká se, že člověk si neváží toho, co má, dokud o to nepřijde.
Opravdu mi to tady chybí.
Vidíte tu černou vlajku?
Když se nad klubem objeví černá vlajka,
znamená to, že některý člen zemřel.
Jak to jde, kamaráde?
Jak se máš?
Slyšel jsem, že nám covid vzal 15 bratrů.
Já myslel, že 11. Nevěděl jsem, že už 15.
ČLEN KLUBU ZULU OD ROKU 1998
- Myslím, že už jich je 15. - Hodně to bolí.
- Nikdy jsem se nesetkal s tolika úmrtími. - Přesně.
Naposledy jsem tu byl
možná tak týden po tom plese.
Trhá mi to srdce,
protože jindy je tu tak živo.
Takhle dlouho byl klub zavřený naposledy po hurikánu.
Nevěřil bych, že se to bude opakovat.
Zatím netušíme, kdy budeme moct znovu otevřít.
KRÁL
To je Zeď králů.
Král je vrcholem Mardi Gras, je to hvězda karnevalu.
Larry Hammond byl velká osobnost.
Byl králem za Katriny.
Strašně mě to zasáhlo.
Vážně jsem tomu nevěřil,
byl sice už starší,
ale byl v dobré kondici.
Nevěřil bych, že ho to sejme.
Byl to pro mě popravdě docela šok.
Dobrý den. Jmenuju se Larry Hammond.
Larry A. Hammond, abych byl přesný.
Byl jsem králem Zuluů, čestným členem,
pak doživotním členem,
a teď už si jenom užívám.
Byl to skvělý chlap.
Dvě hodiny jsem brečel.
Je to skličující.
Nemůžeme rodinu podpořit tak, jak bychom chtěli.
Coby charitativní organizace zajišťujeme řádný pohřeb.
ODPOČÍVEJ V RÁJI, LARRY A. HAMMONDE
Je hrozné, že nemůžeme naplňovat původní účel organizace.
„Dříve přítomné obtíže“ nejsou jen zdravotního rázu.
Jsou i socioekonomické.
Pokud nemáte přístup k dobré zdravotní péči,
když pak přijde pandemie, zasáhne vás mnohem tvrději.
ZÁCHRANNÁ SLUŽBA
Podle toho, kde v New Orleans žijete, pracujete nebo kde si hrajete,
se můžete dožít 55 let,
nebo třeba 80.
To je naprosto nepřijatelné.
A souvisí to s tím,
jak si nevážíme lidí žijících právě v těch komunitách,
které dělají New Orleans tím, čím je.
Žiju v obci jménem Destrehan v Louisianě,
nějakých 35 kilometrů od centra New Orleans.
Do tří kilometrů od mého domu
jsou tři velké chemičky.
To jsem věděl, když jsem dům kupoval.
Rozhodl jsem se v téhle oblasti přesto žít
kvůli vynikajícím školám, které tu jsou.
Díky chemičkám
se tu totiž na vzdělávání vybere spousta peněz z daní.
Taky tu bylo možné sehnat dobře placenou práci.
Všichni musíme něco obětovat.
Nikdo nechce dostat rakovinu, ale...
každý nakonec na něco umře, ne?
Takže je to vědomé rozhodnutí,
stálo mi to za to, abych žil v Destrehanu,
protože mi to umožnilo žít život,
jaký jsem si vždycky představoval,
tedy až na ty chemičky.
Tenhle kout je pro mě výjimečný,
protože můj otec vyrostl ani ne blok odsud.
Celá tahle ulice byla černošská obchodní čtvrť.
Na tomhle rohu bývala restaurace,
tady finanční společnost,
tamhle autoservis.
Táhlo se to odsud...
20 bloků tímhle směrem, až po Canal Street.
V roce 1966
ohlásili, že skrz New Orleans povede mezistátní dálnice.
Měla vést podél řeky,
ale obyvatelé Francouzské čtvrti,
kteří měli dobré politické konexe a byli majetní,
prohlásili, že to tedy ne.
Z CESTY, STROMY
A tak se dálnice přesměrovala na naši obchodní třídu.
Bývala to rušná ulice...
ČLEN KLUBU ZULU OD ROKU 1979
...protože se tudy jezdilo z okresu St. Bernard
směrem na New Orleans.
Ale když pak postavili ten dálniční most,
hodně podniků to nepřežilo.
Zákon o vyvlastnění
umožnil federální vládě, státu a městu, aby společnými silami zlikvidovali
326 černošských podniků na Claiborne Avenue.
Tři sta dvacet šest podniků vlastněných černochy.
To znamená obrovský přesun bohatství.
Žádný génius ani kouzelná hůlka
nedokáže stavět silnice stejným tempem, jakým přibývají auta.
Nejdřív rozpůlila čtvrť.
Pak snížila hodnotu jejich domů.
Tím byli okradeni o svůj majetek.
Tahle čtvrť byla postradatelná... protože to byla černošská čtvrť.
Stavba mezistátní dálnice
měla přímý dopad na 13 černošských čtvrtí.
V těch komunitách je mediánový příjem 18 500 dolarů.
Dnes.
44 % obyvatel nemá přístup k automobilu.
Méně než 10 % studentů bydlí do kilometru a půl od školy
nebo veřejné knihovny.
Míra uvěznění, nedokončeného vzdělání, tohle všechno dohromady
se rovná o 25 let nižší průměrné délce života.
Jen tím, že se rozhodnu svých 5 dětí vychovávat ve čtvrti,
kde mají blízko k babičce a bratrancům,
jim dávám menší šanci v životě uspět
a taky kratší život.
Pokud chci, aby žili dlouho, musím se odstěhovat.
To není fér.
Trasa průvodu Zuluů na Mardi Gras
vždycky vedla přes Claiborne Avenue
a přes Orleans Avenue.
A dodnes jsou Zuluové
jediná organizace, jejíž průvod chodí po Claiborne Avenue,
Orleans Avenue, nebo vůbec kdekoli na téhle straně Canal Street.
Propojení Zuluů s duší naší komunity bylo tak hluboké,
že to, co se stalo pod tímhle mostem, je dodnes součástí tradice.
Myslím, že tím klub i tak trochu chtěl říct:
„Nás z naší spirituální cesty
nikdo a nic neodkloní.“
Kámo, 400 let krve, potu a slzí,
teď je 2020, stejný sračky, koho to mrzí.
Denně vstáváš s myšlenkou, že probudit se je dar.
Jenže, víš to sám: pořád nám vládne bílej car.
Musíš to vědět, že je to tak.
Prý že Black Lives Matter? Ani za mák.
Dobře víš, co přináším. Věř, věř našim duším.
Doufám, že mou odpověď slyšíš.
Ne, to nejsou slova.
Možná spíš přikázání. Říkáš je zas a znova.
Hrdej na barvu svý kůže. Snad to máš stejně...
SVĚT MARDI GRAS STUDIA BLAINE KERNA
Město New Orleans zakázalo pro rok 2021 veškeré průvody.
Zpráva o zrušení karnevalových průvodů
se v úterý šířila jako požár.
...byla zveřejněna na webových stránkách města:
„Žádné průvody letos nebudou povoleny.“
Covid-19 se na téhle organizaci hluboce podepsal,
ještě víc, než o čem se píše v médiích.
Je mi líto, že na Mardi Gras 2021 karnevalový vůz nevyjede,
ale té nejistoty bylo tolik.
Čísla byla stále vysoká.
Po celé zemi umírala spousta lidí.
A nic nenasvědčovalo tomu, že by to mělo brzy skončit.
ČLEN RADY, SPRÁVNÍ OBLAST B
- Ještě jednu. - Můžeme.
Tak jo, na tři.
Raz, dva, tři.
Jmenuji se Jay H. Banks, a jsem člen rady z okrsku B
tady v New Orleansu.
Je nám hluboce líto, že tu nemůžete být,
ale už se těšíme na chvíli,
kdy budete moct do New Orleans znovu přijet.
New Orleans je nejúžasnější město na světě
a já vás srdečně zvu, abyste přijeli,
až to bude možné, a užili si všeho dosyta.
- Perfektní, tahle byla nejlepší. - Tak fajn.
Třicet vteřin?
- Spíš 40. - Fajn. To je ještě lepší.
Tohle je všechno z akcí klubu Zulu.
Tohle bylo ten den, kdy jsem byl zvolen.
Byl to naprosto fenomenální den.
Když se stanete součástí historie New Orleans,
změní vám to život.
Z obyčejného člověka...
se stanete někým, kdo bude navždy v učebnicích historie.
To je Louis Armstrong.
Na té druhé černobílé
je Bo Berry, a pak Charlie Hamilton.
Tihle tři králové mě ovlivnili asi nejvíc.
Louis Armstrong na obálce časopisu Time.
To nás vzalo odsud... až tamhle nahoru.
Tohle je můj životní vrchol.
Vždycky jsem chtěl být králem Zuluů.
Jsem členem celý život.
V rozhovoru pro Time jste říkal,
že jste měl v životě jedinou velkou ambici,
stát se králem Zuluů, pak že můžete klidně umřít.
Ano, samozřejmě nechci, aby mě Pán vzal za slovo, ale...
Armstrong vyrostl v době, kdy Klub Zulu vznikl.
Takže představa...
černošského průvodu s karnevalovými vozy,
kostýmy, házením darů a podobně...
to bylo něco nového.
Černoch nemohl být starostou, guvernérem,
šerifem...
Nesměl ani odchytávat toulavé psy. Ale mohl být králem Zuluů.
Armstrongově pověsti mimo New Orleans
ty fotografie v blackface zrovna moc neprospěly.
A myslím, že některé problémy,
se kterými se potýkal na přelomu 50. a 60. let
s tím mohly souviset.
Dobré ráno.
Tady váš trubadúr ze 17. okrsku.
Renesanční muž z předměstí.
Hlásím se živě ze Studia WBOK v cool čtvrti Gentilly.
A víte co? Dneska pro vás mám pikošku.
Dnešní téma je...
Přišel čas, aby se Zuluové
konečně zbavili blackface?
Na karnevalových vozech jsem jel čtyřikrát a vždycky to byla paráda.
DJ A AKTIVISTA
Jeden průvod mi obzvlášť utkvěl.
Bylo to jeden z...
jeden z nejzábavnějších dnů mého života.
Užíval jsem si každou vteřinu.
Kdyby na konci někdo řekl:
„Hele, kdo si to chce hned teď zopakovat?“
Šel bych do toho.
Druhý den jsem šel do téhle kavárny.
Unavený a s kocovinou.
Dal jsem si kafe, vzal noviny,
už si sedám a koukám na titulní stranu novin,
a na titulní straně vidím chlapíka v zuluském průvodu.
A hned si říkám:
„Ten týpek vypadá, že se fakt dobře baví.“
A pak mi došlo, že jsem to já! Na titulní straně novin,
v blackface!
Z nějakého důvodu
jsem s tou kognitivní disonancí dokázal žít,
říct si, jo,
protože ty lidi znám,
vím, že tohle není jejich přesvědčení.
Louis Armstrong
podle mě tak trochu trpěl přesně tím samým.
Pokyvoval svým kámošům,
lidem, se kterými vyrůstal,
protože je miloval.
Ale když se pak objevil v blackface
v časopisech Time a Life, najednou ten obraz viděly mraky lidí
po celé zemi, kteří vůbec neznali kontext.
Věděli jenom o minstrelských show
a vším zlým, co s tím souvisí.
Nutně pak museli Louise Armstronga vnímat jinak.
Myslím, že Billie Holiday řekla,
že Louis Armstrong je zrádce do morku kostí.
Jedinou věcí jsem se provinil,
že jsem se v téhle kůži narodil.
Dnes se tady vás všech ptám,
což stejně temnou duši jako kůži mám?
Vždycky jsem vystupoval proti blackface,
ale uvědomte si, co pro Zulu znamená.
Než se z nich stali Zuluové, organizace se jmenovala Trampové.
Jednou se šli podívat do divadla Pythian na hru o Shaka Zulu, králi Zuluů.
Produkce se jmenovala
„Žádný král jako já nikdy nebyl a nebude.“
Představte si to.
„Žádný král jako já
nikdy nebyl
a nikdy nebude.“
Udělalo to na ně takový dojem, že se přejmenovali
z Trampů na Zulu.
A od toho dne převzali ikonografii
bojovníků, štítů, a kopí a tak dále,
a také blackface.
Vítejte u pořadu Vagabond.
Já jsem Bill Burrud.
Tahle maska symbolizuje
jednu z největších každoročních akcí v zemi, Mardi Gras.
Myslím, že kdybychom v počátcích organizace
směli stejně jako běloši nosit masky,
nejspíš bychom nosili masky.
Ale to jsme nemohli, a tak jsme nosili to, co dovolené bylo.
A tak jsme změnili pravidla.
Budu na sobě mít to, co vždycky, protože to byla nutnost.
Těm, kdo s tím chtějí mít problém, říkám,
jistě, beze všeho. Tohle je Amerika.
Takže kde si stojí debata? Kdy s nimi promluvíš?
Řekneš, že je nutné udělat krok vpřed?
- Víš, jak to myslím? - Mám smíšené pocity.
Blackface je součástí slavnosti.
Pro mě je to jen maska.
Není to nic, co by pocházelo z Afriky.
Pochází to z bělošské představy o Africe.
Náš blackface je způsob, jak jim to hodit na hlavu,
jako to slovo na N.
My ho používat můžeme, vy ne.
Je to způsob, jak ukázat, že jsme něco negativního
dokázali obrátit v něco pozitivního.
Pro vás.
Pro všechny.
- A na tom záleží. - Ale není to všechno.
V téhle zemi jsou pořád miliony černochů,
na které to dopadá negativně.
Vy si to vykládáte nějak, ale většina lidí to čte
jako symbol útisku černochů.
Na Mardi Gras je to ale pohádka.
Proč se mám maskovat, když mám krásnou hnědou pleť?
- Ta nepotřebuje pomoc. - Jistěže ne.
Tomuhle nádhernému melaninu nic nechybí.
- To určitě ne. - Proč nebýt přirozeně krásně černý?
Blackface byl na Mardi Gras oblíbený módní trend.
Je to o touze stát se na pár dní někým jiným.
A tak se běloši převlékali za černochy,
kterými jindy nemohli být.
Celý rok mohli černochy utlačovat, bít a využívat.
Ale proč si na ně Mardi Gras nezahrát?
Žiju ve městě, kde jsme byli
obklopeni symboly bělošské nadvlády.
A pak to přišlo: „Aha, v zemi se něco děje.“
- Sundejte je! - Sundejte je!
Odstranění těchto soch vysílá jasný signál...
STAROSTA NEW ORLEANS
...obyvatelům New Orleans
i všem našim spoluobčanům, že rozmanitost je pýchou New Orleans.
Když se vlk nažere, koza nezůstane celá. Nemůžeme říkat:
„Všechny tyhle věci jsou symboly bílé nadvlády.
Ale víte co, tyhle sundáme,
zato tyhle se nám docela líbí,
takže ty necháme na pokoji.“
I pokud nechcete plně přijmout...
požadavky na make-up,
nemusíte zastávat stanovisko,
že organizace nedrží komunitu.
Protože po celý rok, a ne jen v jeden jediný den,
děláme tolik věcí, které dokazují opak.
Rád se dívám na proměny od roku 1909
přes dvacátá léta, padesátá léta...
Líbí se mi právě to, že vypadáme stále stejně.
A upřímně věřím, že přesně tak to má vypadat.
O blackface jsem nikdy nepřemýšlel.
KRÁL JAKO JÁ
Nevnímal jsem to tak, že se zmaluju, abych hrál černou hubu,
že tím budu jako Clarence Thomas nebo Candace Owensová.
Bral jsem to jako součást kostýmu.
Musíme vnímat, co tím sdělujeme...
ČLEN KLUBU ZULU OD ROKU 2006
...světu a komunitě, která to vidí.
Myslím, že ta symbolika
představuje hlubokou nenávist,
zaslepenost, rasismus.
Lidi to uráží.
Takže myslím, že jednou, nevím, jestli už teď,
ale v blízké budoucnosti se na to budeme muset podívat
a promyslet, jak s ním dál naložíme,
protože ten problém a ty argumenty nezmizí.
Tak.
Dával jsem rozhovor a zase se mě ptali
na blackface, tu situaci kolem minstrelských kabaretů
a jak se tehdy šlo na to představení a tak dál.
Natřít si obličej načerno jsem bral jako čest.
KRÁL ZULUŮ 2005
Vzdával jsem tím hold minstrelům a všem, kdo zemřeli,
všem těm nadaným lidem.
Někteří z nejlepších muzikantů na světě nemohli vystupovat,
aniž si pomalovali obličej.
Pořád to tak cítím.
My, coby černoši, máme právo definovat sami sebe.
Já vím, kdo jsem.
Vím, co reprezentuju.
Šel bych se v tom černém make-upu projít jen tak po ulici?
- Ne. - Jistěže ne.
Ale takhle ta tradice
v roce 1909 vznikla, a já to respektuju.
Já souhlasím, Terrenci. Jsem tradicionalista.
Věřím v zuluskou tradici. Na tom si stojím.
A dokud budu členem, nikdy se to nezmění.
Vždycky budeme nosit černý make-up.
Myslím, že naším cílem je,
aby se tradice uchovala...
ČLEN KLUBU ZULU OD ROKU 1978
...i pro budoucí generace.
Podle mě je fantastické,
že černoch v Americe může vstoupit do organizace,
kde se může stát králem.
To je úžasné, když se nad tím zamyslíš.
Můžeš se stát králem, chápeš?
Vždycky si vzpomenu na Harryho Pitmana.
Harry Pitman byl povoláním automechanik.
Ale stal se předsedou výboru. Začal nosit kufřík.
Ale když ten kufřík otevřel, nic v něm nebylo.
Chápete to?
Ale cítil se díky němu důležitý.
To tahle organizace dělá
pro černocha v Americe, po kterém se možná v práci vozí,
kvůli rasismu,
ale pak může přijít do Klubu Zulu
a cítit se jako muž.
Bez Zuluů a Mardi Gras
by byli černoši jenom hosty.
Nemohli by se zúčastnit.
Myslím, že náš odkaz je sdílený.
Myslím, že je to společný sen našich předků.
Dokázali jsme všechno, v co naši předkové doufali.
Nemohli být součástí Mardi Gras. Chtěli se zúčastnit.
A my jsme teď nejdůležitější část Mardi Gras.
Rozhodně.
Hezký čtvrtek!
Když jsem viděl štamgasty, cítil jsem se normálně.
Jo, seděli na stejných místech.
Ve stejném oblečení.
Jo, to mi dalo pocit normálnosti. Myslím, že jsem to potřeboval.
Je fajn být spolu.
A před rokem tu bylo mrtvo.
- Doslova. - Mrtvo.
- Město duchů. - Nebudu lhát...
Vsadil bych svůj barák a naprosto všechno, co mám.
Nikdy bych nevěřil,
že se z těch sraček ještě teď budeme sotva dostávat.
Teď v květnu roku 2021.
To by mě v životě nenapadlo.
Nejde o to, co dostaneš, ale o co si řekneš.
V 50 jsem v důchodu.
O čem to mluvíš, kámo?
Čím se živíš, playboyi, jestli se můžu zeptat?
Jsem v důchodu.
- Co děláš? - Jsem mariňák.
- Taky jsem byl u námořní pěchoty. - A 30 let v továrně.
Jsem bez dluhů. Nepracuju pro nikoho.
Co jsi udělal, aby ses zbavil dluhů?
Sedl jsem si a řekl: „A dost.“
Je to o rozhodnutí, ať jde o drogy, nebo o dluhy.
Musíš si říct, že s tím končíš.
Rozumíte mi? Jsem ze 35 % Skandinávec.
A co s tím? Nemůžu říct, že jsem běloch, nebo černoch.
Tak to já ti říct můžu.
Jestli sám nevíš, kdo jsi, já ti to povím.
Když tě zastaví na dálnici, zmlátí tě jako černocha.
- Řeknu ti, co jsem. Jsem bez dluhů. - Fajn.
- Já ti řeknu, co jsi zač. - Moje děti studovaly.
Všechny moje děti mají titul.
Jsem mariňák USA.
Říkals, že jsi Skandinávec nebo černoch.
- Můžu ti říct, co jsi zač. - Já ti to řeknu.
- Ať tě zastaví policajti. - Jsem oboje.
A policajti mě nestaví. A víte proč?
Protože se umím chovat. Nikdo mě stavět nemusí.
Kára mi nesmrdí trávou. Nikdo mě nemusí stavět.
Když mě vidí, řeknou: „Jak se vede, pane?“
A tím to hasne.
To nejde nerespektovat.
Beru to. Musím ho respektovat, protože...
- Ne, ne. - Já chápu obě strany.
Já vám ale řeknu, co je na tom smutné.
Musel zdůraznit, že je Skandinávec. Proč?
Prý že je z 35 % Skandinávec.
Snažím se říct, že s tímhle nechce být spojován.
- Snažím se říct... - To je výsměch.
Co se snažím říct, Terrenci... Je úplně fuk, kdo říká, že je.
- Nebo kdo si myslí, že je. - No právě.
Protože když vypadáš jako já,
nebo jako ty, nebo jako on,
a trochu i on, zmrd jeden...
Tomu by to projít mohlo.
Až jednou půjde do banky pro úvěr na nějaké podnikání,
daň z černošství zaplatí a tečka.
To je na New Orleans úžasný. V životě tu nepotkáš černocha.
„Jsem zčásti Ind.“
„Jsem zčásti to, zčásti ono.“
Tak to já jsem klasický Afroameričan.
Není tu nic moc k vidění.
Děkuju Bohu za všechno, co moji předci přestáli,
abych dneska mohl dělat to, co dělám.
Vezu se na ramenou svých předků.
A jsem hrdý. Fakt nejsem Skandinávec.
Jsem hrdý. Jsem...
Jsem hrdý, že moji předci nastoupili na otrokářskou loď a dopluli sem.
A přežili Střední cestu. A přežili dalších 400 let.
- Ne, řeším psychologický... - Terrenci.
- Ten... Ten Skandinávec mě naštval. - Já nejsem Skandinávec.
- Pořád na mě ukazuješ. - Ty ne.
Ne, jde mi o to...
Jde mi o to, že my černoši
bychom neměli před historií otroctví utíkat,
ale naopak ji nosit jako odznak cti.
Jen pomyslete na to, čím si naši lidi prošli...
Chci si něco ověřit.
- Chci si něco ověřit. - Jdu se vychcat. To si klidně ověřte.
To je dobrá tečka.
Většinu života jsem jako černoch prožil v tom,
že se mám přizpůsobovat, mluvit královskou angličtinou.
A že když budu dělat jisté věci, dosáhnu amerického snu.
Dlouho jsem to přijímal.
Tak moc, že jsem se skoro až nenáviděl.
Když jste černoch v Americe,
je docela těžké sám sebe nevnímat negativně,
protože kdykoli jste někde zobrazený,
je to v negativním světle.
Můžu vám ukázat dokumentaci.
Moje rodina tu žije od 18. století.
Od 18. století!
Kdo zaplatil víc než moje rodina?
Kdo je víc Američan?
Celý život jsem dělal věci,
které mi nebyly příjemné,
chtěl jsem být milovaný lidmi, kteří mě nikdy nepřijmou.
Je to jako snažit se upoutat pozornost krásné ženy,
chtít chodit se ženou, která je společensky výš.
Vezmeš si kvalitní kolínskou, krásné oblečení,
uděláš všechno, abys ji zaujal.
Ale ať dělám, co dělám,
Amerika mě nikdy nepřijme.
A to je fakt hořká pilulka,
když studuješ,
děláš všechno, co se po tobě chce...
Ty jo, mě to rozbrečí.
...abys dosáhl amerického snu,
a ta svině po tobě celej život den co den šlape.
To je těžký.
S tím se těžko smiřuje.
Je to těžký.
Když se snažíš dělat všechno správně.
Je to sakra těžký.
Je to těžký.
A tak se pořád ptali,
proč všechny naše básně mají stejný tón,
proč se všechna naše slova točí kolem
„rasy“ a „genderu“,
„útlaku“ a „revoluce“,
jako by nic jiného nebylo.
Vidíš těch 25 000 jímek za 10 let,
27 koupených politiků pověšených na dolarový oprátce,
zemi zamlácenou zpátky do země,
prasklou čelist, co nás schlamstne vcelku.
Sleduj, padá jak hodnota akcií, jak zaměstnanost v depresi.
Sleduj, jak smutek plní ulice, tváří se přitom silácky.
Rozlícený jak moře, zvedá se jak lid znavený tíhou, co nese na zádech.
Na zádech jim raší křídla,
peří z vody chrání strážce této země.
Říká se, že svět hoří...
Šepot pod našima nohama říká:
Neboj se,
voda se blíží
a lid také.
Jo, jo.
VOLTE L. BARABINA
VOLBY KRÁLE ZULUŮ 2022
HLASUJTE PRO BUNNYHO NEWELLA!
HLASUJTE PRO RANDOLPHA DAVISE KRÁL ZULUŮ 2022
Dneska je velký den.
Volba krále je velká věc pro všechny členy,
protože každý člen Klubu Zulu chce být králem.
I když je to jenom hra,
divili byste se, do jakých extrémů jsme ochotni jít,
abychom zajistili přesnost
a regulérnost voleb.
Kandidáti a jeden zástupce!
- Tak, pánové, dobré ráno. - Dobré ráno.
Je krásný den.
ČLEN KLUBU ZULU OD ROKU 2004
Dnes bude zvolen král pro rok 2022.
Volby byly naposledy před dvěma lety,
takže především vás všechny moc rád vidím zdravé a při síle.
S volbami nám laskavě pomáhá stát Louisiana.
SOUKROMÁ VOLBA
Stejné přístroje se používají u opravdových voleb.
Je to stejně skutečné jako při volbě prezidenta USA.
- Dělají to ostatní krewes stejně? - To nevím.
Zuluové to takhle dělají.
Hlasování je zahájeno!
V takhle úzké komunitě je každý tvůj přítel.
Všichni jsme bratři.
Hlasovat můžete pro kohokoli, a tak jsou volby u Zuluů složitější...
KONGRESMAN A ČLEN KLUBU ZULU
...než volby do kongresu, vážně.
Je to totéž. Když se prosadíte v zuluské politice...
POSLANKYNĚ
...prosadíte se kdekoli.
STAROSTKA NEW ORLEANS
Všichni politici se dostaví.
Potenciální kandidáti do Kongresu,
starostka, guvernér.
Vědí, jak zásadní to pro město je.
GUVERNÉR LOUISIANY
Je skvělé, že guvernér si ve svém nabitém programu najde čas
na návštěvu volby fiktivní postavy.
Nestává se často, že by běžní občané měli příležitost
ho zblízka pozdravit, promluvit s ním.
Dává najevo, že ví, že tohle není jen černošská věc.
Nebo jen neworleanská věc.
Že tohle je něco, co překračuje hranice jednotlivých ras,
politických stran, politiky vůbec.
Dobrý večer.
Máme tu starostku města New Orleans.
Chci jí poděkovat za její mimořádné vedení
během historické pandemie.
Dnes jsem se od ní dozvěděl, že Mardi Gras 2022 se bude konat.
Takže se připravte na skvělou karnevalovou sezónu.
Zuluský klub sociální pomoci a radosti už plánuje a jsme připraveni.
Chvíle, na kterou všichni čekáme...
Král Zuluů 2022,
Randolph „Rudy“ Davis.
Rudy! Rudy! Rudy!
Ještě jeden.
To by pro začátek mohlo stačit.
- Tak jo, díky. - Není zač.
Dneska je den zdobení kokosů.
Jeden z mých nejoblíbenějších dnů v roce.
Znamená to, že Mardi Gras už je za rohem.
Celá rodina mi pomáhá nazdobit 600 kokosů.
Oklamu je tím, že je pozvu na kraby nebo langusty,
ale ve skutečnosti provozuju pracovní tábor.
Jde mi jenom o neplacenou práci.
Jak je, brácho?
Bože!
Tohle je moje oblíbená pochoutka.
Až se najíte, můžeme se pustit do těch kokosů.
Pracovní tábor je připravený.
Slyšel jsem různé teorie, proč se v roce 1910 členové klubu
rozhodli, že budou z vozu házet zrovna kokosy.
Spousta členů klubu tehdy nejspíš pracovala jako dokaři
nebo přístavní dělníci, jako můj děda,
a asi bylo celkem snadné nechat pár pytlů kokosů zmizet,
aniž by si toho někdo všiml.
Zuluský kokos je legendární.
Myslím, že kokos je to, co dělá ze Zuluů nejdůležitější krewe Mardi Gras.
Sranda je, že ti samí lidi, co mi tady pomáhají ty kokosy zdobit,
budou v průvodu žadonit, abych jim jeden hodil.
ZULUSKÝ KLUB
ZULUSKÝ KORUNOVAČNÍ PLES 2022
Chystáme se korunovat nového krále.
Za chvíli dostane královský prsten, což je...
V té chvíli člověk ví, že dosáhl vrcholu.
Je to největší formální společenská událost na planetě,
a já jsem šťastný, že je to černošská akce.
Uvidíte 20 000 rób a smokingů na lidech, jako jsem já.
A to je báječné vidět. Je to pecka.
Fíha!
Pro toho gentlemana, kterého se to týká,
je to splnění celoživotního snu.
Jsem si jistý,
že je teď nervózní,
vyděšený, vzrušený,
protože dneska ráno se probudil jako Rudy
a zítra se probudí jako král Zuluů.
Jako 11letý, 12letý kluk
jsem stál na rohu Jacksonovy a Claibornovy třídy...
KRÁL ZULUŮ 2022
Řekl jsem dědovi, že se jednou chci stát zuluským králem.
A on mi na to řekl: „Chlapče, můžeš se stát, kým budeš chtít.“
Pro toho malého kluka je to,
že se mu ten sen teď v 55 letech splnil,
prostě neuvěřitelné.
Tyhle boty nosím jenom párkrát do roka
a mám je z jediného důvodu.
Dá se v nich chodit se sešlápnutou patou.
Po osmi hodinách stání na plese
začnou nohy trochu bolet.
Každý ples Klubu Zulu je pro mě něco jako výročí, protože...
tam jsem poznal svoji ženu.
Myslím, že to bylo v roce 1998.
Můj nejlepší kámoš Russell Kelly povídá: „Hele, mám lístky na ples navíc.“
Neměl jsem smoking,
tak mi Russell půjčil jeden ze svých starších.
Kalhoty mi byly tak o dlaň kratší.
Tak jsem se tam promenádoval jak Steve Urkel, koukaly mi ponožky.
Pak jsem uviděl svou budoucí ženu, jak se směje s kamarádkami.
Ani nevím jak,
najednou jsme strávili celý večer spolu, tančili jsme, bavili se.
Tvrdila, že jsem jí jednu chvíli při tanci
strčil ruku pod šaty.
Asi to tak bylo, byl jsem namol.
A zbytek už známe.
Ten ples je ztělesnění černošské slávy.
Tečka.
Já jsem králem nebyl,
ale vím, že je to větší, než si lidi myslí.
V tu chvíli reprezentuješ každého,
a zvlášť každého černocha, který se v tomhle městě kdy objevil.
- Hodně štěstí. - Raz, dva, tři.
Jde se na to. Jdeme tam.
Rudy, je čas, aby ses stal králem.
Zvládneš to. Je tvůj čas.
Moje žena Toni.
Ty můj koblížku.
Nemůžu se dočkat, až vylezeš na pódium.
Přestaň, kocourku.
- Nech toho. - Rudy!
Ach...
Jak na tebe dostaneme tu korunu, Rudy?
Jestli se Rudy dneska neskloní...
Budu mít korunu v ruce, podívám se nahoru na něj, pak na zem.
Pak se rozhlídnu po ostatních... „Chceš ten krám, kámo?“
- Pojď si pro něj. - „Pojď pro něj.“
KRÁL ZULUŮ 2022
Je mi ctí jménem tohoto města
a všech jeho hodnostářů říct...
Sláva králi Zuluů!
Tak, tak.
MARDI GRAS 2022
A jak se to dělá s vousy?
S vousy, no,
prostě to do nich... vetřeš.
Na tohle jsem čekal dva roky.
Nemuset myslet...
na Covid a to všechno kolem.
V nemocnici, kde pracuju, to řeším dennodenně.
Teď jsem připravený na pořádnou show.
Proto mi taky říkají...
- „Showtime.“ - Showtime.
Otče, znovu před tebou s pokorou stojíme a děkujeme ti.
Děkujeme ti, že jsi nám dovolil se znovu shromáždit.
Jsou to dva roky, co jsme se sešli v tvém jménu.
Ztratili jsme mnoho bratrů,
proto ti chceme poděkovat, že jsi nás provedl Covidem, Otče.
Žádáme tě, dej těmto skvělým mužům,
aby přinesli lidem v New Orleans radost.
- Amen. - Amen.
ZULUSKÝ STAROSTA
Hej, Mardi Gras, Party Gras.
Vaše Veličenstvo, dobré ráno.
- Jak je, kámo? - Jak je, T?
Dobrý, brácho.
Napsal jsem do místních novin komentář o tom,
že je podle mě čas, aby se Zuluové vzdali blackface.
Postupujte směrem k benzince.
Úplně jako první mi volal brácha.
Prý: „Už jsem ti to sakra říkal, že nám nebudeš kazit zábavu.
Už s tím dej pokoj, krucinál.“
Můj bratr, v půl osmé ráno. Nestihl jsem si dát ani kafe,
a on už mi volá a mele kraviny, chápeš?
No, ale každopádně si nejsem jistý,
jestli jsem teď v zuluských kruzích úplně vítaný.
I když podotýkám, že hodně z nich jsou moji přátelé.
To je ono! Zulu, bejby!
Dobré ráno.
Dobré ráno přeju. Dobré ráno.
Dobré ráno!
Dneska blackface, a zítra co?
Sám jsem z toho zmatený.
A jsem zvědavý, jak to dopadne.
Nemyslete si, že o tom nepřemýšlíme.
Ale nakonec už je to 100 let,
vlastně 110 let,
celou dobu jsou všichni spokojení a dobře se baví.
Pokud jde o mě...
doufám, modlím se,
že to měnit nebudou.
Ale jsou lidi, kteří se o to snaží.
Jenže když tu Pandořinu skříňku pootevřeš...
- Doufám, že vás sem neposlali kvůli tomu. - Ne.
Ne, to ne.
To vyřeš radši ty.
New Orleans je jediné místo, kde absurdita dává absolutní smysl.
Můj charakter se absolutně nezmění,
když si na Mardi Gras namaluju černý make-up.
Jsem pořád stejný člověk.
Zuluský klub sociální pomoci a radosti je nakonec jen odrazem
všech vítězství, vzestupů, pádů
a houževnatosti černochů v Americe.
Tak jo.
Moje neteř.
Díky.
Mám tě rád.
Za sto let,
ať už s make-upem, nebo bez něj,
Zuluové budou pořád tváří našeho lidu.
NA OSLAVU ŽIVOTŮ
G. V. RAINEYHO, R. MASONA, SR., E. BRISCOEA, D. "DJ" RICULFYHO
NA PAMÁTKU MILOVANÝCH BRATRŮ, KTERÉ NÁM VZAL COVID
KRÁL JAKO JÁ
Překlad titulků: Sára Foitová