Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Organisasjonen heter Zulu Social Aid & Pleasure Club, Incorporated.
Kontingenten er for dyr, syns jeg.
- Du må betale for å være med. - Herregud!
Det er vi som betaler kontingenten.
Men går man ut porten, ser man at Zulu eies av alle.
Alle her føler seg som en del av oss.
Men det er ingen tvil om hva som er Mardi Gras' sjel.
Det er ingen tvil om folkemengden som kommer for å se oss.
Det er ingen Mardi Gras uten Zulu.
Jeg kaster ting fra enden av flåten. Perler og alt mulig.
Jeg så ikke ungene mine.
Flåten passerte dem, og jeg så ingenting. Det var som et tykt teppe.
"Du så rett på meg." Det er et hav av ansikter.
- Du så rett på meg. - Hvor mye drakk du?
- Hva? - Hvor mye drakk du?
Jeg kjenner mine egne barn! Det er uvesentlig.
For det første: Ingen drikking på flåten.
Ellers får man ikke øye på folk.
Det er min historie, og jeg holder meg til den.
Tenk deg at man som treåring får oppleve Zulu.
Han ser på paraden og sier: "Jeg vil være han fyren på flåten."
Det er det magiske ved dette.
Energien Zulu skaper, er usammenlignbar.
Det er en åndelig opplevelse. Det er den beste beskrivelsen.
Hvert år når det er karnevalstid
Lager vi en ny drakt
Rød, gul, grønn Lilla eller blå
Vi lager en ny drakt
Hvor mange av dine folk kommer utenbys fra?
Det er vel sånn... åtte eller ni fra California.
Og seks stykker fra Texas.
Dette blir min siste fisketur frem til Mardi Gras-sesongen er ferdig.
Jeg må gjøre meg klar til ballet. Må få kokosnøttene klare.
Det er mye å gjøre. Jeg har mye å gjøre.
Kom igjen, da. Få noen fine, saftige reker.
Jeg er ulik fra folk som vokste opp i Washington D.C. eller Los Angeles
eller hvor som helst i USA.
Dette er det mest afro-karibiske stedet i USA.
Maten er annerledes. Vi snakker annerledes.
Jeg sier ikke: "Alt vel?"
Jeg hadde aldri lyst til å snakke korrekt engelsk.
Jeg ville snakke som en New Orleans-boer.
Og det kommer aldri til å endre seg.
Vi kan i det minste si at vi fikk fisk.
Jeg ble med i Zulu fordi jeg ville at barna mine
skulle forstå hvor spesiell kulturen vår er.
Etter Katrina har nok Zulu blitt
byens fremste krewe.
Vi var blant de første som kom tilbake etter Katrina.
Og det satte nok standarden for byen. Vi har beholdt den posisjonen siden da.
Zulu-kokosnøtter, skaff kokosnøttene dine her.
Mardi Gras ville ikke vært Mardi Gras uten kokosnøtter.
Karnevalet var magisk for barna som vokste opp i New Orleans.
Zulu var paraden man gledet seg til på karnevalsmorgenen.
Det var en mytisk greie.
Vi visste at medlemmene var svarte og at de delte ut kokosnøtter.
Vi håpet at de ville se oss og kaste greier til oss.
Det er like synonymt med New Orleans som gumbo, trikken, French Quarter.
Zulu er New Orleans.
Jeg husker ikke så mye fra da jeg var liten,
men jeg husker at jeg høvlet kokosnøtter.
Familie og venner samlet seg for å grille tidlig om morgenen.
Jeg vet ikke hvorfor vi begynte i fem-seks-tida,
men vi ventet på Zulu, og de var aldri på tida.
Da Zulu passerte, løp jeg ned til Orleans Avenue.
Vi storkoser oss, men vi står på og har det travelt.
Og det er med på å styrke kjærligheten i dette miljøet.
Vi gir bort hundrevis av sykler hver jul.
- Tusenvis av dollar til mat. - Mat og stipender.
Det er byen vår. Hva er vel bedre enn å gi tilbake til folket
som står der ute på Mardi Gras-morgen for å se på oss?
Det jeg opplever her, er at jeg kan være meg selv,
og at det går bra. Jeg slipper å endre meg.
Du kan komme hit og snakke med en høytstående folkevalgt,
eller snakke med en offentlig tjenestemann som holder gatene rene.
Men her er alle like.
Det ligger en makt i å slette sosioøkonomisk status og tittel
og bare forenes som svarte menn.
Zulu gikk opprinnelig bakerst, på andre linje.
I begravelser går familien først.
"Social" står for det sosiale.
"Aid" står for når en familie ikke kan betale for en begravelse.
Så vi hjelper hverandre i lokalsamfunnet, gir støtte.
Har man ikke råd til regninger og mat, eller en begravelse,
så fikk man hjelp av organisasjonen.
Disse gruppene sørget for støtte, for de hvite ikke ville begrave oss.
Så slik begravde hverandre.
Oppdraget vårt var å ta vare på hverandre,
ta vare på de syke og de etterlatte.
Når et medlem går bort,
gir vi dem en ordentlig begravelse. Vi kaller det en jazzbegravelse.
På den andre linjen er det dans,
man feirer broren på veien kirkegården hvor han stedes til hvile.
Alle medlemmene ser frem til jazzbegravelsen.
Og det er morsomt.
Du vet at du vil bli tatt vare på når du lukker øynene.
Med årene har den andre linjen
gått fra å være en begravelse
til å bli sin egen greie, en måte å fremkalle glede på,
selv om man ikke hedrer en bestemt person.
Man hedrer livet.
Denne kulturen har røtter helt tilbake til slavetida.
Congo Square.
Søndag var fridagen vår, så vi tar på oss finstasen,
så går vi ut og feirer det vi gjør. Dette er oss.
Når man vokser opp i Louisiana, blir man stadig påminnet om fortida.
Det er en plantasje.
Jeg er sjettegenerasjons New Orleans-boer.
Jeg kan spore min mors familie tilbake til slavetida.
En gang i tida anså jeg det å være etterkommer av en slave
som noe negativt,
men i dag er jeg stolt av det.
Det er en av grunnene til at jeg ble med i Zulu,
for å oppleve kulturen, lære om den og omfavne den.
- Hvordan får man den på? - Opp. Se til venstre.
- Ja, her. - Opp til venstre.
- Der, ja. - Ja.
- Det er jul. - Ja.
Så...
Det er Ms. Evelyn, Rileys kone.
Vernon, Ms. Joyce.
- Joyce, Vernons kone? - Jepp.
Det var Terrence. Der.
Jeg gikk på førskolen. Så jeg var fire år gammel.
Selv om det var fest, var jeg og søskenbarna mine på et annet rom.
Vi fikk ikke lov til å omgås de voksne.
Hvis de voksne hadde en samtale, fikk ikke barna være i rommet.
Det jeg likte da,
var at alle var pent kledd, skoene var pusset.
Det er det vakre ved å vokse opp i New Orleans.
Vi feirer alltid. Vi nyter livet.
På den tida hadde svarte folk det for jævlig.
Men de klarte likevel å kose seg.
Det er vel fra barnehagen. De hadde en konkurranse hvor man kronet Zulu-kongen.
Da jeg vokste opp,
var det bare Disney-figurene som hadde konger og prinsesser.
Men Zulu ga en svart mann muligheten til å bli konge.
Dette er vel fra 1968 da i flytta inn i huset.
Det var stort sett et hvitt nabolag da vi flytta inn.
Vi var den andre svarte familien som flytta hit.
Derfor fikk vi plass på den skolen, for den lå i nærområdet.
Rektoren sa at de ikke fikk gå på den skolen.
Da svarte jeg: "Om de ikke får gå her, får ikke du være rektor."
"Jeg drar ikke før du registrerer dem."
Da sa hun: "Faren min er dommer."
"Min er havnearbeider, og jeg rikker meg ikke."
"Hør her, jeg kjenner deg", sa jeg.
"Din mann er deleier av matbutikken
som ligger like der jeg vokste opp."
"Og jeg vet at han var rasist, akkurat som deg."
"Jeg nekter å la deg gjøre det mot barnet mitt,
for hvis du får gjøre det mot mine, vil det gå ut over de andre."
Jeg sa: "Mamma ble født i 1920, og jeg ble født i 1941."
"Hennes far ville gi henne et bedre liv, og det skal faen meg barna mine også få."
Og slik kom barna mine inn på den skolen.
Den første gangen jeg dro for å se Zulu,
fikk de bare oppholde seg ved foten av Canal Street-fergen.
Da jeg så dem med den svarte ansiktsmalingen, begynte jeg å gråte.
- Jeg kunne ikke tro det. - Hvorfor gråt du?
Jeg trodde jeg skulle få se noe pent, men det var stygt.
Alt det svarte i ansiktet...
Nesa var svart, de hvite greiene rundt øynene.
Hva minnet det deg om?
- Hva? - Hva minnet det deg om?
Hvordan man etterligna svarte.
På 1900-tallet var regelen at man måtte bruke maske.
Alle organisasjonene bruker maske under Mardi Gras.
Men på den tida fikk ikke afroamerikanske menn bruke maske.
Så da fant vi opp blackface, hvite øyne og hvit munn.
Enkelte mener det er en hån, men det er ikke hensikten.
Vi er her for å representere organisasjonen vår og bruke maske.
Hvem var damen jeg så deg med i ettermiddag?
Det var ingen dame. Det var kona mi.
Før vi fikk muligheten til å representere oss,
gjorde den hvite overklassen det allerede for oss
med en feilaktig representasjon gjennom sin egen forvridde fantasi.
Man kan si at Zulu enten var satire
på den hvite overklassen som tvang dem til å bruke blackface,
eller at de tok eierskap over det
for å få kontakt med sine afrikanske røtter og kultur.
Det sier mye om hva svarte har måttet tåle
under de hvites undertrykkelse her i USA.
Vi har en Zulu-konge, mamma.
Det var en Zulu-konge slo du i hodet den gangen.
Zulu Social Aid & Pleasure Club ble dannet i 1909.
Det må ha vært en utfordrende tid
å skulle danne denne organisasjonen,
for det var i bunn og grunn ulovlig,
nemlig at svarte folk gikk i opptog gjennom New Orleans' gater.
Zulu ble født på et svært farlig tidspunkt.
1915 regnes som året da konføderasjonen fikk sin forløsning.
Birth of a Nation kom ut.
Det var begynnelsen om klanens gjenoppstandelse.
Det var raseopptøyer i en rekke byer, særlig i New Orleans,
og det var motstand mot integreringen som...
...var ømtålig og anspent.
Før Zulu var karnevalparadene i New Orleans,
av og for hvite.
De hvite krewene var en form for falske aristokrati.
De skapte falske konger og dronninger for å fremme seg selv
som svar på at konføderasjonen tapte borgerkrigen.
De måtte få tilbake følelsen av overlegenhet.
Paradene og ballene reflekterte det.
Svarte deltok i de hvite Mardi Gras-paradene,
men som fakkelbærere.
De bar store parafindunker prydet med en brennende pinne.
De var heste- og muldyrpassere,
og så måtte de jo rydde opp etter moroa.
Alt de hvite gjorde, fikk ikke vi gjøre.
Men vi fant våre egne måter.
De gikk i parade.
På den tida var det ikke plass til afroamerikanerne.
Så de skapte sin egen parade.
Hill kong Zulu!
Det er flott å få denne muligheten.
Til den flotte byen New Orleans,
vi er så stolte av å se en slik folkemengde i dag.
Vi er stolte av denne representasjonen.
Hyll Zulu-kongen 1929, Sir Wurry Watson!
Zulu var mer enn bare en sosial arena.
Zulu var en historisk uttalelse for å håne rasismen
under en av verdens største historiske kulturfeiringer, Mardi Gras.
Man forteller undertrykkeren at...
"Jeg rir fremdeles."
- Hva skjer? Hvordan går det? - Kom igjen.
Spar den til...
Det er litt spenning her.
Jeg ble oppdratt som zulu. Faren min var zulu.
Faren min var zulu da jeg gikk på high school,
og jeg gikk ut i 1965. Han var en zulu før den tid.
Det er alltid en glede å få omgås byens svarte menn.
En gang i tida hadde vi ikke denne organisasjonen.
Vi pleide å henge i bakgater. Nå er vi i hovedgata.
Ikke gi meg de 150 poengene.
Ikke la meg få 150 poeng. Dere må stenge klubben.
Hjemmet mitt ble ødelagt etter Katrina.
Nabolaget var oversvømt av to meter høyt vann.
Klubben var under vann.
Det var folk som jobba på klubben, og vi hadde grillfest ute.
Det eneste lyset på Broad Street var fra Zulu Club.
Og den første Mardi Gras-paraden vil leve evig i sinnet mitt.
- I mitt også. - Det var Zulu på sitt beste.
- Minneverdig. - Det var en parade.
De ville ikke at vi skulle ha noen parade. Det ble vel en krangel om det.
Om at vi gikk i parade.
Men vi gjorde det, og det er jeg glad for.
- Det var enestående. - Håper vi slipper det igjen.
Det var fint. Det var virkelig fantastisk.
Ingen kommer seg inn dit på en stund. Det er ille.
Jeg kjøpte huset mitt i New Orleans East,
men det gikk tapt i stormen.
Åtti til nitti prosent av byen var under vann.
Majoriteten av medlemmene våre bodde i Orleans Parish,
og ble påvirket av det, så vi ble spredt rundt.
Man ba alle medlemmene komme tilbake til byen for et krisemøte.
Og jeg var i det møtet i West Baton Rouge,
hvor vi diskuterte hvorvidt vi skulle ha karneval,
om Zulu skulle stille, og hva det ville bety.
Det var spørsmål om New Orleans ville forbli det samme.
Mennene og brødrene i Zulu sa vi måtte komme med en uttalelse,
ikke bare om Katrina.
Vi må si noe til verden.
Bare tanken på medlemmene som omkom...
Det gjør meg trist.
- Dette er for oss. - For New Orleans.
Dette er en del av gjenoppreisningen etter Katrina, og den blir fabelaktig.
Det er sånn vi gjør det.
Mange tror, og historikerne skriver
at den avgjørelsen antakelig reddet New Orleans
og delstaten Louisiana slik vi kjenner den.
Fra vi begynte på Jackson Avenue,
satte jeg meg aldri. Jeg reiste meg.
Når du svinger rundt hjørnet på Claiborne og Jackson
og hører folkemengden rope: "Kong Zulu, kong Zulu!"
Man blir blåst av banen.
Da det var min tur til å tale, skuet jeg utover folkemengden og sa:
"Alle i New Orleans burde komme hit og bare nyte Mardi Gras-dagen.
Ingenting slår å være en del av Zulu-paraden."
Og publikum ropte. Du vet, og...
Og borgermesteren sier: "Det er min type konge."
Det er dette det hele handler om.
Vi snakker om Zulu-ringen og om Zulu-kongen.
Én ring, én ring.
Det er Super Bowl-ringen.
Han har en. Jeg har en.
Det er også noen andre som har den.
Se på de Cowboy-Steelers-greiene! Det er denne ringen som gjelder.
Barack Obama kan bli president, men han kan ikke bli kong Zulu.
- Det er bare én i året. - Og han er æresmedlem?
Han er æresmedlem, men han kan ikke bli konge.
Vi har et rettferdig valg, og vi aksepterer resultatene.
Du må kunne
drive kampanje, få venner, kjøpe kylling, kjøpe whisky.
Og det er på liksom, men du må betale for det.
Det er på liksom, men samtidig ikke.
For kongen av Zulu er høyt aktet i hele lokalmiljøet.
Nå er det offisielt.
Han har blitt kronet av vår sittende konge, bror George V. Rainey.
Mine damer og herrer,
la meg presentere kong Zulu 2020, bror Brian M. Sims.
Når du trer ut som konge, må du være sikker på at du klarer
er å representere både deg selv og organisasjonen.
Ikke bare for New Orleans, men for hele verden.
MARDI GRAS-DAGEN 2020
- Det er vel ikke første gang i paraden? - Jo.
Du er jomfru!
- Ja. - Oi, da.
Sjekk dette her.
- Hvem sitt hus? - Tramps'!
Tramps!
Ta-da!
Kona mi lagde kostymet mitt.
Dæven!
I gamle dager lagde man dem av palmer. De var håndlagde.
Gode, gamle parykken.
- Sånn, ja. - Ja.
Kjør på!
Ja da, baby! Zulu!
God Mardi Gras!
Kong Zulu!
Zulu Brian Sims!
- Hill Zulu. - Hill Zulu!
Takk til Zulu-organisasjonen for alt dere står på året rundt
for byen og samfunnet vårt.
Hill Zulu!
ZULUS STYREFORMANN
God Mardi Gras. Takk for at dere kom.
Tusen takk.
God Mardi Gras.
Den 9. mars fikk delstaten Louisiana sitt første covid-tilfelle.
Mardi Gras ble arrangert to uker før.
Det er svimlende tall over hele Louisiana.
...sonen som er New Orleans, byen med landets høyeste dødsrate,
...episentre av pandemien.
Nesten firedobbelt av New York.
Drøye 70 % av alle dødsfallene våre er afroamerikanere.
Så det er en stor skjevhet,
og vi skal prøve å finne en løsning så fort som mulig.
Vi så at flere og flere afroamerikanske menn
havnet på sykehuset. To uker senere var de døende.
Og mange av dem var Zulu-medlemmer.
Fredagen før Mardi Gras arrangeres et av de største ballene.
Det er 24 000 mennesker.
Det kommer folk fra hele verden for å se Zulu-kongen.
Zuluklubben er sentrum for Mardi Gras-festene våre.
Det var der man møttes. Alle dro på Zulu-ballet.
Personer jeg festet med, gikk på skole med, gikk i kirken med...
Det gikk fra ingen til tre i løpet av noen timer.
Det er surrealistisk. "Hva i helvete?"
Og etter det fortsatte det bare.
TI UKER SENERE
Et gammelt ordtak lyder: "Du savner det ikke før det er borte."
Jeg savner virkelig å henge her.
Ser du det svarte flagget der?
Når det svarte flagget vaier over klubben,
betyr det at et medlem har gått bort.
Står til, kompis? Hva som skjer?
- Vi mistet visst 15 brødre til covid. - Jeg trodde det var 11.
- Jeg sluttet å telle. - Om jeg ikke tar feil, er det 15.
- Det er vondt å tenke på. - Jeg har aldri før opplevd så mye død.
Det er første gang jeg er her siden uka etter ballet.
Det er hjerteskjærende, for stedet var alltid fullt av liv.
Sist klubben var stengt så lenge, var etter Katrina.
Jeg trodde aldri det ville skje igjen.
Akkurat nå aner vi ikke når den kan åpne igjen.
KONGE
Det er kongeveggen.
Du er Mardi Gras' høydepunkt, Mardi Gras' største kjendis.
Larry Hammond var en stor personlighet.
Han var kongen under Katrina.
Det traff meg som en pose med steiner. Jeg trodde ikke på det.
Han var en eldre kar, men han var i god form.
Jeg trodde ikke han kom til å dø av det.
Det var sjokkerende, rett og slett.
God morgen. Jeg heter Larry Hammond. Larry A. Hammond, for å være nøyaktig.
Jeg har vært Zulu-konge, æresmedlem, og så medlem for livet.
Så nå er det bare å nyte.
Han var litt av en fyr.
Jeg gråt i to timer.
Det er nedslående.
Vi kan ikke nå ut til familien på den måten vi ønsker.
Vi sørger for en skikkelig begravelse.
Det er leit at vi ikke kan gjøre
det som var organisasjonens opprinnelige formål.
De eksisterende forholdene er ikke bare medisinske.
De er sosioøkonomiske.
Du har ikke tilgang til god helsehjelp.
Når en pandemi rammer, vil den ramme mye raskere og hardere.
I New Orleans, avhengig av hvor du bor og jobber,
kan du dø i en alder av 55 eller 80.
Det er helt uakseptabelt.
Og det skyldes måten vi devaluerer menneskene som bor i samfunnene
som faktisk gjør New Orleans til det det er.
Jeg bor på et sted som heter Destrehan i Louisiana,
som ligger ca. 35 km fra New Orleans sentrum.
Tre kilometer fra huset mitt ligger det tre store kjemiske anlegg.
Før jeg kjøpte huset, visste jeg at jeg ville bo i dette området
på grunn av det gode skolesystemet.
På grunn av de kjemiske anleggene fikk skolen mye skattelette.
Folk fikk godt betalte jobber.
Det er noe vi er villig til å ofre. Ingen vil ha kreft, men...
Alle skal jo dø av noe, sant?
Så det var en bevisst avgjørelse.
Det er verdt å bo i Destrehan
fordi jeg har fått det livet som jeg alltid har sett for meg,
minus de kjemiske anleggene.
Dette hjørnet er spesielt for meg,
for faren min vokste opp rett rundt hjørnet.
Hele gata var et svart forretningsstrøk i New Orleans.
Det var en restaurant her, et finansselskap der,
et bilverksted der.
Og det strakk seg herfra
med 20 kvartaler helt ned til Canal Street.
I 1966
da det ble kunngjort at motorveien skulle gå gjennom New Orleans...
Den skulle gå langs elven,
og innbyggerne i French Quarter som hadde gode forbindelser og penger...
De sa: "Ikke i hagen min."
UNNA VEI, TRÆR
Så "ikke i hagen deres" betydde gjennom hovedgata vår.
Det var en veldig travel gate
fordi folk fra St. Bernard Parish måtte ta den ruta
for å komme seg til New Orleans.
Men da høyblokkene kom, gikk mye tapt.
Gjennom ekspropriasjonsretten samarbeidet myndighetene
for å ødelegge 326 firmaer eid av svarte på Claiborne Avenue.
Tre hundre og tjueseks forretninger eid av svarte.
Det er en enorm overføring av rikdom.
Ingen genistrek eller magi
vil plutselig skape veier som står i forhold til biler.
Først delte den nabolaget.
Så sank hjemmene deres i verdi. De ble frastjålet egenkapitalen sin.
Nabolaget kunne ofres... fordi det var et svart nabolag.
Tretten svarte nabolag ble direkte påvirket av motorveibyggingen.
I disse lokalmiljøene ligger medianinntekten på 18 500 dollar.
I dag.
Førtifire prosent har ikke tilgang til kjøretøy.
Under ti prosent av elevene bor innen 1,5 km fra skolen og biblioteket.
Tallene for kriminalitet og manglende utdanning
tilsvarer 25 års forskjell i forventet levealder.
Bare fordi jeg velger å la de fem barna mine vokse opp
i nærheten av bestemoren sin og søskenbarna sine,
får de dårligere fremtidsutsikter og lavere forventet levealder.
Hvis jeg vil at de skal leve lenge, må jeg flytte. Det er urettferdig.
Zulus rute på Mardi Gras-dagen
inkluderte alltid Claiborne Avenue og Orleans Avenue.
Og den dag i dag
er Zulu den eneste organisasjonen som går i opptog på Claiborne Avenue,
Orleans Avenue og det øvrige Canal Street-området.
Zulus forbindelse til sjelen var så mektig
at det som skjedde under broen, fortsatt er en del av den tradisjonen.
Det var klubbens måte å si:
"Hei, ingenting kan omdirigere oss fra vår åndelige rute."
400 år Blod, svette og tårer
I 2020 ser jeg det samme her
Man våkner hver dag Det er en velsignelse
Men vi er likevel Under den samme undertrykkelsen
Du vet at det er sant
Black Lives Matter Det spiller ingen rolle for deg
Du må føle det Stol på ånden min
Jeg håper dette er svar Og at du kan høre det
Dette er ikke ord
Kall det bud Det vet du også
Jeg er svart og stolt Jeg håper du føler det samme
Bystyret i New Orleans sier nei til parader i 2021.
Nyhetene om å avlyse Karneval-paradene i 2021
- spredte seg som ild i tørt gress. - ...ble lagt ut på byens nettside:
"Ingen form for parader blir tillatt i år."
Covid-19 tok tæret virkelig på organisasjonen
utover det som ble omtalt i media.
Selv om det var leit å ikke kunne stille i Mardi Gras 2021,
var det så mye usikkerhet. Tallene var fremdeles høye.
Dødsraten var høy i hele landet.
Og ingenting tydet på at det gikk mot lysere tider.
- En gang til. - Si fra når du er klar.
Greit, på tre. Én, to, tre... Takk.
Jeg heter Jay H. Banks, og jeg er byrådsmedlem her i New Orleans.
Det at dere ikke kan være her,
er skuffende, men jeg gleder meg til dagen
når dere kan komme til New Orleans.
New Orleans har mer å tilby enn noen annen by,
og jeg oppfordrer dere til å komme så snart som mulig og nyte alt vi har.
- Perfekt. - Det stemmer.
- Bra. - Tretti sekunder?
- Det er omtrent 40 sekunder. - Det er enda bedre.
Det er bare Zulu-greier på veggen.
Det er fra valgdagen like etter at jeg vant.
Det var en helt fenomenal dag.
Å få være en del av New Orleans-historien endrer livet ens.
Du går fra å være...
...bare en person til noen som blir omtalt i historiebøkene.
Det er Louis Armstrong.
Den andre er Bo Berry, og så er det Charlie Hamilton.
De tre kongene er nok de største inspirasjonene mine.
Louis Armstrong på forsiden av Time.
Det tok oss herfra og helt opp dit.
Det største som har skjedd meg. Jeg har alltid ønsket å bli Zulu-konge.
I intervjuet med Time sa du at du hadde én stor ambisjon i livet,
og det var å bli Zulu-konge, og etter det kan du dø.
Vel, jeg vil nødig at Herren tar meg på ordet, men det er...
Armstrong vokste opp da Zulu så dagens lys.
Så ideen om...
...en svart parade med flåter, kostymer, kasting og slikt
var noe nytt.
En svart mann kunne ikke bli ordfører, guvernør,
sheriff, ikke engang hundefanger, men han kan bli Zulu-konge.
Bildene av Armstrong med blackface
var ikke positivt for ryktet hans utenfor New Orleans.
Noen av problemene han opplevde sent på 50-tallet og tidlig på 60-tallet,
var nok knyttet til det.
God morgen. P-Town Prince her, din 17th Ward-trubadur.
Uptown Renaissance man.
Direktesendt fra Wbok Studios i kjølige Gentilly.
Og vet du hva? Jeg har en heit en til dere i dag.
Dagens tema...
Er det på tide at Zulu
slutter med blackface?
Jeg har vært med i Zulu-paraden minst fire ganger, og nøt hver eneste tur.
Det var særlig én tur.
Det var en av en av de morsomste dagene i mitt liv.
Jeg nøt hvert sekund.
Hvis de sier: "Hvor mange er gira på å gjøre det igjen?"
Da hadde jeg bare sagt: "Kjør på!"
Dagen etter går jeg innom en kafé. Jeg er sliten og bakfull.
Jeg får meg en kaffe og en avis.
Så ser jeg på forsida av avisa, hvor det er bilde av en fyr fra Zulu.
Og det første jeg sier, er:
"Han der ser ut som han koser seg."
Så skjønte jeg at bildet var av meg. I blackface!
Jeg var villig til å leve med den kognitive dissonansen
og liksom kunne si:
"Jeg kjenner disse folka, og det er ikke som du tror."
Akkurat som Louis Armstrong. Han opplevde nok det samme.
Han ga et anerkjennende nikk til kompisene sine, til folka sine,
fordi han elsket dem.
Men når han ender opp i blackface
i Time og Life, og folk over hele landet
ser bildet ute av sammenheng...
De kjenner bare til minstreler
og alle de fæle greiene knyttet til det.
Det tvang dem til å se Louis Armstrong på en annen måte.
Billie Holiday ble vel sitert på at Louis Armstrong var en "Tom".
Min eneste synd
Ligger i huden min
Hva gjorde jeg
For å bli så svart og blå?
Jeg har alltid vært imot blackface, men tenk på hva det betyr for Zulu.
Før de ble Zulu, het organisasjonen Tramps.
De dro for å se et teaterstykke om Shaka Zulu på Pythian Theater.
Tittelen på sketsjen var:
"Det fantes aldri, og det vil aldri finnes en konge som meg."
Tenk på det.
"Det fantes aldri, og det vil aldri finnes en konge som meg."
De ble så imponerte at de skiftet navn fra Tramps til Zulu.
De tok til seg ikonografien til krigerne, skjoldene og spydene og alt det der,
men også blackface.
Hei sann. Velkommen til Vagabond. Jeg heter Bill Burrud.
Denne masken er symbolsk for en av de største hendelsene
i landet vårt, nemlig Mardi Gras.
Om vi hadde fått bruke masker da organisasjonen ble dannet,
ville vi nok brukt masker.
Men vi måtte bruke det vi fikk lov til.
Og det endrer spillereglene.
Jeg bruker det jeg alltid har brukt fordi jeg måtte det.
Men for de som har et problem med det,
skal få lov til det. Dette er Amerika.
Når skal du snakke med folka dine?
Fortelle dem at det er på tide å gå videre.
Jeg har blandede følelser.
Blackface er en del av en festlig begivenhet.
Det er bare en maske.
Dette kommer ikke fra Afrika, men fra hvite folks syn på Afrika.
I mine øyne er blackface en måte å ta igjen på, akkurat som N-ordet.
"Jeg kan bruke det, men ikke du."
Og det er vår måte å si at vi tok noe negativt
og gjorde det om til noe positivt.
- For dere. - For oss.
- Det er det som betyr noe. - Men det er ikke alt.
Det er fortsatt millioner av svarte i dette landet
som påvirkes av det dere fremmer.
De fleste vil tolke det som et symbol på undertrykkelse av svarte.
Men Mardi Gras-dagen er bare et eventyrland.
Hvorfor må jeg dekke til den vakre huden min?
Vi trenger ikke hjelp med å vise frem den melaninrike huden vår.
- Nei. - Hvorfor ikke bare være naturlig?
Under Mardi Gras var blackface et populært påfunn.
Det handler om å være noe du ikke er for noen dager.
Hvite kledde seg ut som svarte for noen dager i året.
De kunne undertrykke, banke og utnytte som de ville hele året.
Men på Mardi Gras kunne de være dem.
Jeg bor i en by der vi har vært beleiret av symboler på hvit overmakt.
Vi sier: "Greit, det begynner å skje noe i landet."
- Ta dem ned! - Ta dem ned!
Fjerningen av statuene sender en klar beskjed,
en utvetydig beskjed til folket i New Orleans,
og til folket i landet vårt om at New Orleans feirer mangfoldet vårt.
Vi kan ikke få i pose og sekk. Vi kan ikke være villige til å si:
"Alt dette er symboler på hvit makt."
"Men hør her, vi tar og fjerner disse. Men vi liker de der, da."
"Vi lar dem være."
Hvis du ikke kan omfavne sminkekravet,
så kan du ikke mene
at organisasjonen ikke er med på å opprettholde samfunnet.
For mye av det vi gjør gjennom året,
ikke den ene dagen, motvirker det.
Det er fint å se på overgangen
fra 1909 til 1920-tallet og 1950-tallet.
Jeg liker at vi alle ser like ut.
Og jeg mener at det er sånn vi bør se ut.
Jeg har aldri tenkt på blackface.
Det har aldri falt meg inn å gå ut og gjøgle
og oppføre meg som Clarence Thomas eller Candace Owens eller Larry Elder.
Jeg trodde det var en del av kostymet.
Vi må være oppmerksomme på signalet det sender til utenomverdenen.
Symbolikken i det representerer så mye hat, trangsynthet og rasisme.
Folk blir støtt av det.
På et tidspunkt i nær fremtid blir vi nødt til å se på det
og undersøke hva vi gjør videre,
for diskusjonene og problemene opphører ikke.
Jeg ga et intervju, og jeg fikk det samme spørsmålet
om blackface og dette med skuespillet.
Jeg følte at det var en ære å få male meg svart i ansiktet,
man hedret minstrelene, de som døde og de talentfulle menneskene.
Noen av verdens største musikere fikk ikke opptre
med mindre de malte ansiktet.
Jeg har det ennå på samme måte.
Vi, som svarte, har rett til å definere oss selv.
Jeg vet hvem jeg er og hva jeg står for.
Skal jeg ta på meg svart sminke og gå ned gata? Overhodet ikke.
Men de startet en tradisjon i 1909, og det respekterer jeg.
Jeg er enig med deg. Jeg er tradisjonalist.
Jeg tror på zulu-tradisjon. Jeg står fast på dette.
Og det vil aldri bli endret så lenge jeg er medlem.
Vi skal alltid bruke svart sminke.
Jeg tror vårt felles mål er å holde denne greia i gang
for kommende generasjoners skyld.
Det er fantastisk for en svart mann i USA å kunne bli medlem i en organisasjon
hvor han kan bli konge.
Det er jo fantastisk.
Du kan bli konge, ok?
Jeg må alltid gå tilbake til Harry Pitman.
Harry Pitman var mekaniker av yrke.
Da han ble formann i komiteen, begynte han å gå med stresskoffert.
Men da han åpnet stresskofferten, var den helt tom!
Men det fikk ham til å føle seg viktig.
Det er det denne organisasjonen gjør
for en svart mann i Amerika som kanskje får juling på jobb
på grunn av rasisme.
Men de kan komme til Zulu Club og føle meg som menn.
Uten Zulu og Mardi Gras ville svarte bare vært gjester.
De ville ikke kunne delta.
Vi har en felles arv. Det er en drøm om forfedrene våre.
Vi har oppnådd alt det forfedrene våre ønsket å være.
De fikk ikke delta på Mardi Gras, selv om de prøvde.
- Og nå er vi Mardi Gras' hovedattraksjon. - Ja visst.
God torsdag!
Da jeg så alle de gamle, føltes alt som normalt.
Ja, de sitter på samme plass. De har på samme klær.
Det ga meg en følelse av normalitet. Jeg trengte nok dette.
Det er godt å være sammen.
- For et år siden var det helt dødt her. - Bokstavelig talt.
En spøkelsesby.
Jeg ville satset huset mitt og alt jeg eier.
Aldri i verden om jeg trodde at vi skulle komme oss ut av denne dritten
i mai i jævla 2021. Det hadde jeg aldri trodd.
Det er ikke hva man får, men det man ber om.
- Jeg er pensjonist som 50-åring. - Hva snakker du om?
Kan jeg spørre, Playboy? Hva jobber du med?
Jeg er pensjonist. Jeg var marinesoldat.
- Jeg var også i marinen. - Og 30 år på fabrikken.
Jeg er gjeldfri. Jeg jobber ikke for noen.
Hva gjorde du for å bli gjeldfri?
Jeg satte meg ned og sa: "Jeg er ferdig." Man må velge mellom stoff og gjeld.
Du må bare slutte.
Skjønner du? Jeg er 35 % skandinavisk.
Jeg kan hverken kalle meg hvit eller svart.
Om du ikke vet hva du er, kan jeg fortelle deg det.
Når politiet stopper deg, kommer de til å banke deg.
Jeg skal si deg hva jeg er. Jeg er gjeldfri.
Alle barna mine gikk på college. Jeg er marinesoldat.
Du sa at du var skandinavisk. Jeg kan si deg hva du er.
- La purken stoppe deg. - De stopper meg ikke. Hvorfor ikke?
For jeg oppfører meg. De trenger ikke stoppe meg.
Bilen min lukter ikke gress. De må ikke stoppe meg.
Når de ser meg, sier de: "Står til, mister?"
Punktum.
Du må respektere det. Du må respektere det fordi...
- Nei. - Jeg forstår begge sider.
Men det er trist.
Han måtte poengtere at han var skandinavisk.
Han sa 35 % skandinavisk.
Poenget er at han ikke vil bli assosiert med dette.
Det er en ren parodi.
Terrence, det spiller ingen rolle hva han sier at han er.
Det var det jeg prøvde å si.
Hvis du ser ut som meg, hvis du ser ut som deg eller ham,
- eller litt som ham... - Da kan man kanskje passere som hvit.
Når han skal til banken for å ta opp lån eller noe,
må han betale de svartes skatt.
Jeg har aldri møtt en svart person i New Orleans.
Jeg er litt indisk. Jeg er litt ditt og datt.
Jeg er bare god, gammeldags afroamerikaner.
Ikke noe spesielt å se her.
Jeg takker Gud for at mine forfedre utholdt det de utholdt
for å la meg gjøre det jeg gjør i dag.
Jeg sitter på mine forfedres skuldre. Og jeg er stolt. Jeg er ikke skandinavisk.
Jeg er stolt.
Jeg er stolt av at familien min kom seg på et slaveskip og tok seg hit.
De overlevde Midtpassasjen. De overlevde i 400 år.
Dette er psykologisk...
- Skandinaviabiten gjorde meg opprørt. - Jeg er ikke skandinavisk.
- Du bare peker. - Ikke deg.
Nei, poenget er...
Poenget jeg prøver å få frem...
Vi flyktet ikke fra slaveriet, og det er et hederstegn.
Tenk på hva folket mitt har vært gjennom, og jeg skal...
Jeg vil bekrefte noe du sa.
- Jeg vil bekrefte noe du sa. - Jeg skal pisse. Bekreft det.
En fin avrunding.
Mesteparten av livet mitt har jeg blitt opplært til å tilpasse meg
og prøve å snakke korrekt engelsk.
Hvis jeg gjorde visse ting, ville jeg oppnå den amerikanske drømmen.
Og jeg kjøpte det i lang tid, nesten så det ble til selvforakt.
Å være svart i USA...
Det er vanskelig ikke å ha et negativt selvbilde,
for hver gang du blir portrettert, er det i et negativt lys.
Jeg har dokumentasjon. Familien min har vært her siden 1700-tallet.
1700-tallet!
Hvem betalte mer enn familien min? Hvem er mer amerikansk enn familien min?
Hele livet har jeg gjort ting som jeg ikke var komfortabel med
for å bli elsket av folk som aldri vil elske meg.
Det er som å prøve å få oppmerksomheten til en vakker kvinne,
eller date en kvinne fra høyere samfunnslag.
Du tar på deg godlukt og fine klær.
Du gjør alt i din makt for å få denne vakre kvinnens oppmerksomhet.
Men uansett hva jeg gjør, vil USA aldri anerkjenne meg.
Og det er tøft å svelge når du går på skolen
og gjør alle de riktige tingene...
Jeg blir helt på gråten.
...for å nå drømmen, men likevel blir man tråkket på hver jævla dag.
Det er tøft. Det er tøft å skulle finne seg i.
Du prøver å gjøre alt riktig. Det er jævlig vanskelig.
Det er vanskelig.
Og de spurte oss om
Hvorfor alle diktene våre hørtes like ut
Hvorfor alle ordene våre dreide seg
Om rase og kjønn Undertrykkelse, revolusjon
Som om det ikke fantes noe annet
Se 25 000 synkehull på ti år
Tjuesyv kjøpte politikere Dingler fra dollartegnløkker
Se bakken slå tilbake, til kilden, landet Sprukket kjeve truer med å svelge oss hele
Se den synke som børsen Arbeidsledighet i en depresjon
Se sorg fylle gatene Forkledning er mot
Rasende når havet stiger som et folk Lei av vekten på ryggen
Ryggene har vinger Beskytter vokterne av dette landet
Verden brenner, sier de
Hvisken under føttene våre sier
Ikke vær redd
Vannet kommer
Folket også
Ja da.
STEM PÅ LARRY BARABINO JR ZULUS VALGDAG 2020
STEM PÅ BUNNY NEWELL
STEM PÅ RANDOLPH "RUDY" DAVIS
Det er en spennende dag.
Kongevalget betyr mye for alle Zulu-medlemmene,
for om du er medlem av Zulu, vil alle bli konge.
Selv om det bare er på liksom,
er det et overraskende ekstremt regime
for å passe på at valget går riktig for seg.
Kandidater og én representant!
- God morgen, mine herrer. - God morgen.
Det er en nydelig dag. Det er valgdag for kongen vår, 2022.
Vi har ikke hatt valg på to år.
Det er godt å se at brødrene mine er friske og raske.
Delstaten Louisiana bistår oss med valget i dag.
Vi bruker de samme stemmetellerne.
Det er like reelt som når USAs president skal velges.
Gjør andre krewer det slik?
Jeg kan ikke snakke på vegne av andre, men sånn gjør vi det.
Valget er åpent!
I såpass sammensveisede organisasjoner er alle venner. Vi er brødre.
Man kan stemme på alle sammen.
Zulu-valget er mer komplisert enn et kongressvalg, tro meg.
Hvis du klarer deg i Zulu-politikken, takler du all slags politikk.
Alle politikerne kommer ut.
Potensielle kongresskandidater, borgermesteren, guvernøren.
De vet hvor viktig dette er for byen.
Det er flott at guvernøren ville ta en pause fra sin travle timeplan
for å delta i et karaktervalg.
Vanlige borgere får sjelden muligheten til å prate med ham.
Dette er ikke bare en greie for svarte eller New Orleans.
Det viser at dette er noe som overgår alle raser,
alle partier og all politikk.
God kveld, alle sammen. Borgermesteren for New Orleans er her.
Takk for et fantastisk lederskap gjennom denne historiske pandemien.
Og hun har forsikret meg om at det blir Mardi Gras 2022.
Så gjør dere klare for en flott Mardi Gras-sesong.
Zulu Social Aid & Pleasure Club er i gang med planleggingen, og vi er klare.
Øyeblikket vi alle har ventet på...
Zulu-kongen 2022 er...
...Randolph "Rudy" Davis.
Rudy! Rudy! Rudy!
Én til.
Det er nok til å begynne med.
- Takk. - Bare hyggelig.
I dag skal kokosnøttene dekoreres.
Dette er en av mine favorittider.
Det betyr at Mardi Gras er rett rundt hjørnet.
Familien min hjelper meg med å dekorere 600 kokosnøtter.
Jeg lurer dem ved å invitere dem på krabber og kreps,
men egentlig er det en arbeidsleir. Det er gratis arbeidskraft som gjelder.
- Står til, kompis? - Å, herre!
Dette er favorittmaten min.
Når dere har spist, kan vi begynne med kokosnøttene.
Arbeidsleiren er klar.
Jeg hørte noen ulike historier om hvorfor man i 1910
begynte å kaste kokosnøtter.
Mange av klubbmedlemmene jobba nok som stuere
eller lossere, som min bestefar,
og det var nok lett å lage noen sekker med kokosnøtter
uten at noen la merke til det.
Zulu-kokosnøtten har blitt en legende.
Kokosnøtta er det som gjør Zulu til det fremste Mardi Gras-krewet.
Artig nok er det de samme folka som hjelper med pyntingen
som trygler om å få være med å kaste kokosnøttene.
ZULUS KRONINGSBALL 2022
Vi gjør oss klare til å krone den nye kongen.
Han skal få en kongering, som...
Når man får den, har man nådd toppen av fjellet.
Det er det største gallaarrangementet på planeten,
og jeg er glad for at den er for svarte.
Her er det 20 000 aftenkjoler og smokinger på folk som ser ut som meg.
Og det er et fabelaktig syn. Det er så moro.
Her kulminerer en livslang drøm for herren det gjelder.
Han er garantert nervøs, redd og spent.
Han våknet i morges som Rudy, og i morgen våkner han som kong Zulu.
Som 11-12-åring sto jeg på hjørnet av Jackson og Claiborne og...
Jeg fortalte bestefaren min at jeg drømte om å bli kong Zulu en dag.
Og han svarte: "Gutten min, du kan bli hva enn du vil."
Den guttungen er nå 55 år gammel, og drømmen skal straks realiseres.
Det er utrolig.
Jeg bruker skoene to ganger i året, og jeg kjøpte dem av én grunn.
Man kan gå bakpå hælen.
Etter å ha stått oppreist i åtte timer på ballet,
begynner føttene å verke.
Zulu-ballet er som et jubileum for meg, for det er...
Jeg møtte kona mi der.
Det var vel i 1998.
Min beste venn Russell Kelly sa: "Jeg har ekstrabilletter til ballet."
Jeg hadde ingen smoking,
så Russell lånte meg en av sine gamle smokinger.
Buksene var rundt 1,5 cm for korte.
Jeg så ut som Steve Urkel med de synlige sokkene mine.
Jeg fikk øye på min fremtidige kone som lo og tullet med vennene sine.
Vi var sammen resten av kvelden, danset og festet.
Hun sa jeg puttet hånden under kjolen hennes mens vi danset.
Jeg gjorde nok det, for jeg var så full.
Og resten er historie.
Ballet symboliserer svart fortreffelighet.
Punktum.
Jeg har ikke vært konge, men det er større enn folk aner.
Du representerer hver sjel, særlig svarte sjeler,
som har vært i denne byen.
- Lykke til. - En, to, tre.
Kom deg inn. Kom an.
Rudy, det er på tide å krone deg. Dette fikser du.
Min kone, Toni.
Skatten min. Jeg gleder meg til du skal opp på scenen.
- Gi deg, lille søtnos. - Rudy!
Å...
Rudy, hvordan skal du få på deg den krona?
Jeg skal ha krona i hånda, se på ham og så på bakken.
"Vil du ha denne jævelen?" Kom og ta den.
KONG ZULU 2022 RANDOLPH "RUDY" DAVIS
Det er en ære å representere denne byen og alle de største dignitærene.
Hill kong Zulu!
Hør, hør!
MARDI GRAS-DAGEN 2022
- Hva gjør man med skjegget? - Du bare...
Du bare smører det inn i skjegget hans.
Jeg har ventet på dette i to år.
Bli ferdig med covid og alt det der.
Jeg må håndtere det hver dag på sykehuset jeg jobber på.
Jeg er gira. Jeg er klar for å lage et show.
Det er derfor de kaller meg...
- Showtime. - Showtime.
Showtime!
Igjen står vi ydmykt for Guds åsyn for å si takk.
Takk for at vi får samles igjen.
Fader, det er to år siden vi samlet oss i Ditt navn.
Vi mistet mange brødre, så takk for at vi kom oss gjennom covid.
La disse fantastiske mennene få skape glede og moro for folket i New Orleans.
- Amen. - Amen.
Mardi Gras, Party Gras!
Deres Majestet, god morgen.
- Hva skjer,? - Hva skjer, T?
Det går bra.
Jeg skrev en artikkel for lokalavisa
om at det er på tide at Zulu tar av seg blackface.
Gå mot Shell-stasjonen.
Den første telefonen var fra min bror:
"Jeg sa jo det. Du får ikke ødelegge moroa."
Drit og dra!"
Min egen bror, klokka halv åtte. Jeg rakk ikke engang en å ta meg en kaffe
før han ringte og skjelte meg ut.
Men uansett, på grunn av det
vet jeg ikke om jeg er velkommen i Zulu-kretsene.
Selv om mange av dem er kameratene mine.
Sånn skal det låte! Zulu, baby!
God morgen, folkens. God morgen.
God morgen!
Blackface i dag. Hva skjer i morgen?
Jeg er forvirret.
Og jeg lurer på hva som vil skje.
Ikke tro at vi ikke tenker på det.
Men i 100 år, 110 år,
så har alle vært glade, de har hatt masse moro.
Og så vidt jeg vet...
Jeg håper og ber for at de ikke endrer det.
Enkelte har prøvd seg.
Du vil nødig rote i det vepsebolet. Håper ikke de ba deg gjøre det.
Nei.
Nei da.
Du får ta deg av dette.
New Orleans er det eneste stedet hvor det meningsløse gir mening.
Jeg endrer meg ikke som person
selv om jeg sminker meg svart på Mardi Gras-dagen.
Jeg er fortsatt den samme.
Til syende og sist er Zulu Social Aid & Pleasure Club
en refleksjon av triumfene, opp- og nedturene,
og motstandskraften til USAs svarte befolkning.
Ja da.
Niesen min.
Takk!
Elsker dere.
Om hundre år, med maling eller uten maling,
vil Zulu fortsatt være vårt folks ansikt.
EN HYLLEST AV LIVENE TIL
GEORGE VERTISE RAINEY - RODNEY MASON, SR. EVERETT BRISCOE - DYRIN "DJ" RICULFY
ALL KJÆRLIGHET TIL BRØDRENE VI MISTET UNDER COVID
Tekst: Elisabeth Sihvo Olsen