Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Den här organisationens namn är Zulu Social Aid & Pleasure Club.
- Medlemsavgiften är för hög, men... - Smakar det så kostar det.
Det är vi som betalar medlemsavgift, men om man går utanför grinden,
så ägs Zulu-klubben av alla. Alla här känner sig delaktiga.
Det är ingen tvekan om vad mardi gras själ är.
Det är ingen tvekan om att publiken vill se oss.
Mardi gras finns inte utan Zulu.
Jag kastar saker från vagnen. Pärlhalsband och sånt.
Jag missade mina egna barn med en sekund.
Vagnen åkte förbi dem, för jag såg dem inte.
Folkhavet är bara ett myller.
- "Du tittade rakt på mig." - Det är det alla säger.
- "Du tittade på mig." - Hur mycket hade du druckit?
Hur mycket hade du druckit?
Jag känner igen mina egna barn oavsett.
Jag vill vara tydlig med att man inte dricker på vagnen.
Man ser inte för att det är så mycket folk.
Den storyn håller jag fast vid.
En treåring som ser Zulu-paraden... Han kan bli Zulu-kung om 30 år.
Han tittar på paraden och säger: "Jag vill vara killen på vagnen."
Det är det som är magin med det här.
Energin som Zulu tillför är unik.
Zulu är en andlig upplevelse. Det är enda sättet att uttrycka det på.
Varje år i karnevaltider
Gör vi en ny kostym
Röd, gul, grön
Lila eller blå
Vi gör en ny kostym
Hur många gäster kommer du att ha?
Jag har ungefär...
...åtta eller nio från Kalifornien, och ungefär sex från Texas.
Det här blir min sista fisketur tills mardi gras-säsongen är över.
Jag måste förbereda mig för balen. Jag måste förbereda kokosnötterna.
Det är mycket att göra.
Jag har mycket att göra.
Kom igen, puckon.
Ta de saftiga räkorna.
Jag är olik folk som har vuxit upp i Washington D.C. eller Los Angeles
eller nån annanstans i USA.
Vi är det mest afrokaribiska stället i USA.
Vi lagar mat, äter och pratar annorlunda.
Jag säger inte: "Hur står det till?" Jag ville aldrig prata korrekt engelska.
Jag ville prata som en New Orleans-bo. Det är nåt jag aldrig har velat ändra på.
Vi kan åtminstone säga att vi fångade en fisk.
Jag gick med i Zulu-klubben för att jag ville att mina barn
skulle förstå hur speciell deras kultur är.
Ända sen Katrina
tror jag att Zulu har blivit
stadens ledande karnival-krewe.
För vi var bland de första att säga att vi ville komma tillbaka efter Katrina.
Det angav tonen i stan.
Vi har, med rätta, behållit den positionen.
Zulu-kokosnötter, köp kokosnötter.
Mardi gras vore inte mardi gras utan en kokosnöt.
Karnevalen var magisk för barn som växte upp i New Orleans.
Det var Zulu-paraden man såg fram emot på karnevalsmorgonen.
Det fanns en myt.
Vi visste att de hade ett helsvart krewe och att de delade ut kokosnötter.
Vi tänkte att om vi såg dem,
så skulle de se oss och kasta sina grejer till oss.
Det är lika synonymt med New Orleans som gumbo, spårvagnar och French Quarter.
Zulu är New Orleans.
Jag minns inte hur det var när jag var liten,
men jag minns att vi rakade kokosnötterna.
Släkt och vänner var utomhus och grillade.
Tidigt. Jag vet inte varför vi grillade fem på morgonen,
men vi väntade på Zulu, som aldrig kom i tid.
Och när Zulu började gå förbi sprang jag ner till Orleans Avenue.
Vi har vansinnigt roligt, men vi arbetar hårt och gör mycket också.
Det är det som gör att vi är så omtyckta.
Vi ger bort hundratals cyklar varje jul.
Tusentals dollar i... mat och stipendier.
Det är vår stad. Hur kan man bättre ägna tid och pengar
än att ge tillbaka till folket
som står där på mardi gras och ser oss tåga förbi på gatan?
Det jag upplever när jag kommer hit
är att jag kan vara mitt sanna jag.
Och det är okej.
Jag behöver inte kodväxla.
Man kan komma hit och prata med framstående politiker,
eller med nån som jobbar i offentliga sektorn och håller våra gator rena.
Alla är jämlika här.
Jag tror att det finns en styrka i att radera socioekonomisk status och titlar
och förenas som svarta män.
Zulu var ursprungligen en andra ledets organisation.
Första ledet är släkten.
Det är en social organisation. Vi umgås.
Hjälp gavs när en familj inte kunde betala för begravningen.
Det var det vi gjorde.
Vi hjälper varandra i samhället.
Om man inte kunde betala räkningar, köpa mat, begrava sin vän...
Då kunde man få hjälp av sin hjälp- och nöjesklubb.
Hjälp- och nöjesklubbar var grupper som gav stöd
eftersom de vita inte begravde oss.
Det var så vi begravde varandra.
Vårt uppdrag var att ta hand om varandra,
ta hand om de sjuka, ta hand om den sörjande familjen.
När en medlem går bort ger vi denne en ordentlig begravning.
Vi kallar det jazzbegravning.
Och i andra ledet, dans.
Vi hyllar vår broder på vägen till kyrkogården där han begravs.
Alla medlemmar ser fram emot jazzbegravningen.
Och det tycker jag är roligt.
Man vet att man blir omhändertagen när man somnar in.
Med tiden skildes det andra ledet från begravningsprocessen
och blev en egen grej, ett sätt att framkalla glädje när som helst,
även om det inte är ett visst liv som man hedrar.
Man hedrar livet i sig.
Det är en kultur som härrör från slaveriets tid.
Congo Square.
Söndagar var vår lediga dag, så vi tar på oss våra finaste kläder
och går ut och gör vadå?
Vi firar det vi gör. Det här är vi.
När man växer upp i Louisiana påminns man ständigt om det förflutna.
Det där är en plantage.
Jag är sjätte generationen New Orleans-bo.
Jag kan spåra min...
...mammas släkt ända tillbaka till slaveriet.
En gång i tiden tyckte jag att det var negativt att vara slavättling,
men nu är jag stolt över att vara ättling.
Det är ett stort skäl till att jag gick med i Zulu.
Att uppleva kulturen, lära sig om kulturen och omfamna den.
- Hur sätter man på den? - Till vänster.
- Ja, här. - Uppe till vänster.
- Här. Okej. - Ja.
- Det är jul. - Ja, det är jul.
Så...
Det är miss Evelyn, Rileys fru.
Vernon, miss Joyce.
Joyce, Vernons fru?
Ja.
Där har vi Terrence. Där.
Jag gick i förskolan då, så jag är fyra år.
Och fast festen pågick,
var jag, mina kusiner och vänner i ett annat rum.
- Vi fick inte umgås med vuxna. - Det stämmer.
Och om vuxna pratade, fick barn inte befinna sig i rummet.
Jag gillar att alla var uppklädda och hade välputsade skor.
Det är tjusningen med att växa upp i New Orleans.
Vi firar alltid. Vi njuter av livet.
Och svarta hade ett helvete då.
Men de lyckades ändå roa sig.
- Det är nog från förskolan. - Ja.
De hade en tävling. Man kunde bli kung Zulu.
När jag växte upp var det Disneyfigurer som var kungar och prinsessor.
Zulu gav svarta män möjlighet att bli kung.
Det är nog 1968, då vi flyttade in i det här huset.
Grannskapet var... Det var främst vita som bodde här när vi flyttade in.
Ja.
Vi var den andra svarta familjen som flyttade till området.
Det var därför de kunde gå i just den skolan,
för det var områdets skola.
Rektorn sa att de inte fick gå i den skolan.
Jag sa till henne att om de inte fick gå där,
så skulle inte hon få förbli rektor. Jag stannade kvar.
Jag sa: "Skriv in dem, annars går jag inte."
Hon sa: "Min pappa är domare."
Jag sa: "Min är hamnarbetare. Jag stannar här."
Jag sa: "Jag vet vem du är.
Din man är delägare i mataffären
som ligger precis där jag växte upp."
Jag sa: "Och han var rasist, precis som du.
Jag tänker inte låta dig göra så mot mitt barn,
för om jag låter dig göra så mot mitt, så kommer det att skada de andra."
Jag sa: "Mamma föddes 1920.
Och jag föddes 1941.
Hennes far ville hennes bästa,
och jag vill banne mig mina barns bästa."
Det var så mina barn kom in på skolan.
Första gången jag gick på Zulu-paraden
fick de bara vara på kajen vid Canal Street-färjan.
Och när jag såg Zulu med allt det svarta i ansiktena, så grät jag.
Jag kunde inte tro det.
- Att hon ville visa mig det. - Varför grät du?
Jag trodde att jag skulle se nåt vackert, och det var fult.
Det tyckte jag. Allt det svarta i ansiktet.
Näsan var svart, det var vitt runt ögonen.
Vad påminde det dig om?
- Hur sa? - Vad påminde det dig om?
Hur de härmade svarta människor.
I början av 1900-talet var man tvungen att bära mask enligt reglerna.
Alla organisationer bär masker under mardi gras.
Men på den tiden fick afroamerikanska män inte lov att bära mask.
Det var därför vi använde blackface, vita ögon och vit mun.
Vissa säger att det är ett hån, men det är inte tanken.
Vi vill representera vår organisation och vår mask.
Vem var damen jag såg dig med?
Det var ingen dam.
Det var min fru.
Innan vi kunde representera oss själva, gjorde den vita överhögheten det åt oss.
De gav en vilseledande bild med blackface och sin skeva syn på oss.
Man kan säga att Zulu antingen satiriserade
den vita överhögheten som tvingade dem att ha blackface,
eller att de kanske såg det som ett försök
att få kontakt med sina afrikanska rötter och kultur.
Det är ett sorgligt exempel på
hur svarta har försökt hantera den vita överhöghetens förtryck i USA.
Det var en Zulu-kung.
Det var en Zulu-kung du träffade i skallen.
Zulu Social Aid & Pleasure Club bildades 1909.
Det måste ha varit en svår tid
för dessa män att bilda en organisation
och göra nåt som i stort sett var otillåtet,
det vill säga att svarta skulle gå i parad på New Orleans gator.
Zulu blev till under en mycket farlig tid.
1915 anses vara året då konfederationen återhämtade sig.
Nationens födelse hade premiär.
Ku Klux Klan återuppstod igen.
Upplopp i ett halvt dussin städer, i synnerhet i New Orleans,
började störa ordningen mellan etniciteter, som var...
...skör och spänd.
Före Zulu var karnevalsparader i New Orleans
av och för vita människor.
Vita karneval-krewes var i princip falsk aristokrati.
De hittade på kungar och drottningar för att bekräfta sig själva
som reaktion på konfederationens förlust i inbördeskriget.
De var tvungna att återupprätta en känsla av överlägsenhet.
Paraderna och balerna speglade det.
Svarta deltog i de vita mardi gras-paraderna,
men som fackelbärare
som bar 40-litersburkar med fotogen
och en låga på en pinne,
och som häst- och mulskötare,
och givetvis fick de städa upp efter att de vita hade roat sig.
Allt vita gjorde som de inte lät oss göra, kom vi på ett sätt att göra ändå.
De gick i parad.
Och de hade ingen plats, på den tiden, för afroamerikanerna.
De bildade sin egen parad.
Leve kung Zulu!
Det är fint att få den här möjligheten.
Till den fantastiska staden New Orleans,
vi är stolta över att se alla som närvarar i dag
och över att ha den här representationen.
Leve 1929 års kung Zulu,
sir Wurry Watson!
Zulu var mer än bara en hjälp- och nöjesklubb.
Zulu var ett historiskt statement
för att håna rasismen
under en av världens största
och mest historiska kulturella firanden, mardi gras.
Man sa till förtryckaren att...
"Jag gör det ändå."
Kom igen. Kom igen, kompis.
Jag kör på tio.
Det är lite spänt.
Jag växte upp med Zulu. Pappa var Zulu-medlem.
Pappa var med i Zulu när jag gick i high school,
och jag tog examen från high school 1965,
och han var Zulu-medlem dessförinnan.
Och det är alltid ett nöje för mig att vara bland... stadens svarta män.
En gång i tiden hade vi inte såna organisationer.
Vi fick hålla oss på bakgatorna. Nu syns vi på huvudgatan.
Låt mig inte få 150 poäng.
Då måste ni stänga klubben.
Under Katrina blev mitt hem totalförstört.
Det var två meter vatten i området.
Klubben var helt översvämmad.
Vi hade folk som jobbade på klubben,
och vi hade en grilltunna utanför.
Det enda ljuset på Broad Street var på Zulu-klubben.
Den första mardi gras-paraden efteråt...
...kommer jag alltid att minnas.
- Samma här. - Det var Zulus bästa.
- Minnesvärt. - Det var en parad.
De ville inte att vi skulle ha den.
Det bråkades väl om paraden? Om att vi skulle hålla paraden.
Men vi gjorde det, och... Jag är glad att vi gjorde det.
- Det var enastående. - Hoppas att vi inte råkar ut för det igen.
Det var hisnande.
Ingen kan gå in där på ett tag.
Det är rätt illa.
Jag köpte min bostad i New Orleans East. Till följd av orkanen förlorade jag den.
Runt 80-90 procent av staden var översvämmad.
Majoriteten av våra medlemmar bodde i New Orleans och påverkades av det,
så vi skingrades.
En kallelse skickades till alla medlemmar
om att komma tillbaka till stan och hålla krismöte.
Jag var på mötet i West Baton Rouge,
när det förekom en strid inom Zulu
kring huruvida vi skulle ha karneval,
om Zulu skulle tåga eller inte.
Man frågade sig om New Orleans skulle vara New Orleans.
Bröderna i Zulu sa att vi måste visa var vi står,
inte bara gällande Katrina, utan för hela världen.
När man tänker på medlemmarna som omkom,
så blir man tårögd. Det blir jag av att tänka på det nu.
- Det är för vår skull. - För New Orleans.
Det är en del av läkeprocessen efter Katrina. Det blir en fantastisk parad.
- Det är det vi gör. - Ja.
Det är många som anser, och historiker skriver om saken,
att det beslutet nog räddade ansiktet på New Orleans och delstaten Louisiana.
Från det att vi startade på Jackson Avenue,
så satte jag mig aldrig. Jag stod upp.
När man svänger runt hörnet där Claiborne korsar Jackson,
och publiken skriker "kung Zulu, kung Zulu"...
Man blir helt hänryckt.
Till slut var det min tur att tala, och jag...
Jag tittade ut över publiken och sa:
"Alla i New Orleans borde komma hit och njuta av mardi gras.
Det finns inget bättre än att delta i och titta på Zulu-paraden."
Och publiken ropade: "Åh!"
Ni vet, och...
Borgmästaren säger: "Det är min sorts kung."
Det är det allt handlar om.
Zulu-ringen och Zulu-kungen.
En ring.
Det är Super Bowl-ringen, okej?
Han har en.
Jag har en.
Vi har några killar till här som har en.
Det där med Cowboys mot Steelers är dumheter.
Det är ringen som räknas.
Barack Obama kan bli president, men han kan inte bli Zulu-kung.
- Det är bara en om året. - Är han hedersmedlem?
Han är hedersmedlem, men han kan inte bli kung.
Vi har rättvisa val och accepterar resultatet.
Man måste kunna...
...bedriva kampanj, skaffa vänner,
köpa kyckling, köpa whisky.
Och det är på låtsas, men man måste betala för det.
Det är på låtsas, men på många sätt är det inte det.
För Zulu-kungen blir verkligen vördad av folk
i hela vårt samhälle.
Det är nu officiellt.
Han har krönts av vår regerande kung, broder George V. Rainey.
Mina damer och herrar, låt mig presentera kung Zulu 2020,
broder Brian M. Sims.
När man är kung vill man kunna
representera både sig själv och organisationen.
Inte bara för New Orleans, utan för hela världen,
för man blir sedd av världen.
- Det är väl inte första gången du är med? - Jo.
Han är oskuld.
- Ja. - Fasen.
Kolla.
- Vems hus? - Tramps hus!
Tramps!
Ta-da!
- Min fru har gjort min kostym. - Okej.
Jäklar!
Förr i tiden gjordes de av palmer.
De var handgjorda.
En burrig peruk.
- Så där. - Ja.
Nu kör vi.
Glad mardi gras!
Ja, baby! Zulu!
Glad mardi gras!
Kung Zulu!
Kung Zulu. Brian Sims!
- Leve Zulu. - Leve Zulu!
Tack till Zulu-organisationen för allt ni gör året runt
för vår stad och vårt samhälle.
Leve Zulu!
Glad mardi gras. Tack för att ni kom.
Tack ska ni ha.
Glad mardi gras.
Den 9 mars fick vi vårt första covid-19-fall i delstaten Louisiana.
Två veckor före var det mardi gras.
I hela Louisiana är siffrorna svindlande.
...zonen som är New Orleans, staden med högst dödstal i landet.
Ett av pandemins epicentrum.
Nästan fyra gånger fler än New York.
Drygt 70 % av alla dödsfall drabbar afroamerikaner.
Det är stor skillnad,
och vi ska försöka lista ut vad vi kan göra åt det så fort som möjligt.
Vi såg att alltfler människor, afroamerikanska män, främst,
kom till sjukhuset och dog två veckor senare.
Och många av dem var Zulu-medlemmar.
Fredagen före mardi gras hålls en av de största balerna,
24 000 personer.
Folk kommer från hela världen för att träffa Zulu-kungen.
Zulu-klubben är mardi gras-festernas mittpunkt.
Det var där alla hängde.
Alla gick på Zulu-balen.
Personer som jag kände,
festade med, gick i skolan med, gick i kyrkan med...
Jag gick från noll till tre på ett par timmar.
Det är surrealistiskt. Man tänker: "Vad i helvete?"
Efter det fortsatte det bara.
TIO VECKOR SENARE
Det finns ett gammalt ordspråk: "Man saknar inget förrän det är borta."
Jag saknar verkligen att hänga här.
Ser ni den svarta flaggan?
När den svarta flaggan är hissad betyder det att en medlem har avlidit.
Läget?
Hur är det?
Coronaviruset har tagit 15 bröder.
Jag trodde att det var 11. Jag slutade räkna.
Jag tror att det är 15.
Det gör ont.
Jag har aldrig haft så många dödsfall i min närhet förut.
Det är första gången jag är här sen veckan efter balen.
Det är... hjärtskärande,
för det är alltid så fullt av liv här.
Förra gången klubben var stängd så länge var efter Katrina.
Jag trodde inte att det skulle upprepas.
Just nu har vi ingen aning om när den kan öppnas igen.
KUNGEN
Det är kungaväggen.
Man är mardi gras höjdpunkt. Man är mardi gras-kändis.
Larry Hammond var en stor personlighet.
Han var kung under Katrina.
Jag blev helt bestört. Jag kunde knappt tro det.
Han var äldre, men han var i rätt fin form.
Jag trodde inte att han skulle dö av det.
Så det kom som en chock.
God dag. Jag heter Larry Hammond. Larry A. Hammond, för att vara exakt.
Jag har varit Zulu-kung, hedersmedlem och sen medlem på livstid.
Då får man sitta på verandan.
Han var en sjujäkla kille.
Jag grät i två timmar.
Man blir modfälld.
Vi kan inte stötta familjen på det sätt vi vill.
Som välgörenhetsförening anordnar vi begravningar.
Det är deprimerande att vi inte kan göra
det som organisationen ursprungligen inrättades för.
Befintliga åkommor är inte bara medicinska.
De är socioekonomiska.
Man har inte tillgång till bra sjukvård.
När en pandemi slår till drabbas man hårdare.
I New Orleans, beroende på var man bor, arbetar och har sin fritid,
kan man dö vid 55 års ålder eller 80.
Det är helt oacceptabelt.
Och det hänger ihop med
hur vi undervärderar människorna i de grupper
som gör New Orleans till den stad den är.
Jag bor i Destrehan, Louisiana,
vilket är ungefär 35 km från centrala New Orleans.
Tre kilometer från mitt hus ligger tre stora kemikaliefabriker.
Det visste jag om innan jag köpte huset, och jag bestämde mig för att bo här
för att skolorna var så bra.
På grund av kemikaliefabrikerna fick vi mycket skattepengar till skolan.
Folk lyckades få välbetalda jobb.
Det är en uppoffring som vi alla gör.
Ingen vill få cancer, men...
Alla kommer ju att dö av nåt, eller hur?
Det var ett medvetet beslut jag fattade.
För mig var det värt det,
för att bo i Destrehan gav mig den sortens livsstil
som jag alltid hade föreställt mig,
bortsett från kemikaliefabrikerna.
Det här hörnet är viktigt för mig,
för pappa växte upp mindre än ett kvarter härifrån.
Hela gatan var ett svart affärsdistrikt.
Det fanns en restaurang här, ett finansbolag här,
en bilverkstad här...
Och det sträckte sig härifrån,
i den riktningen, i 20 kvarter, ända till Canal Street.
År 1966,
när motorvägen skulle dras genom New Orleans,
så skulle den gå längs floden.
Invånarna i French Quarter,
som hade politiska kontakter och var välbeställda...
De sa: "Inte i mitt grannskap."
UNDAN, TRÄD
"Inte mitt grannskap" innebar att det blev på vår affärsgata.
Det var en starkt trafikerad gata,
för folk från St. Bernard Parish var tvungna att åka den vägen
för att komma till New Orleans.
Men när viadukten kom blev det slutet för många rörelser.
Medelst expropriation lät den federala regeringen, delstaten och staden
326 svartägda företag på Claiborne Avenue gå i graven.
326 svartägda företag.
Det är en enorm överföring av tillgångar.
Inget genidrag, ingen magi,
kommer plötsligt att alstra vägar i proportion till antalet bilar.
Först delade den området i två.
Sen minskade den värdet på deras hem.
De blev bestulna på sitt bostadskapital.
Det här området kunde offras för att det var ett svart område.
Det finns 13 historiskt svarta kvarter som påverkades av motorvägen.
I de områdena är medianinkomsten 18 500 dollar.
I dag.
44 % har inte tillgång till fordon.
Färre än 10 % av eleverna bor inom 1,5 kilometer från skola och bibliotek.
Antalet intagna i fängelse och bristen på utbildning
gör att det är 25 års skillnad i förväntad livslängd.
Eftersom jag uppfostrar mina fem barn
i ett område där de kan vara nära sin mormor och kusiner,
så ger jag dem sämre chanser i livet och förkortar deras livslängd.
Om de ska leva länge måste jag flytta.
Det är inte rättvist.
Zulus rutt under mardi gras
innefattade alltid Claiborne Avenue
och Orleans Avenue.
Och än i dag
är Zulu den enda organisationen som tågar på Claiborne Avenue,
Orleans Avenue, eller nånstans alls på centrumsidan av Canal Street.
Zulus koppling till vårt samhälles själ var så stark
att det som hände under bron fortfarande är en del av traditionen.
Så jag tror att det var klubbens sätt att säga:
"Inget kommer att rubba oss från vår andliga väg."
Hör på, 400 år Blod, svett och tårar
2020, jag ser samma sak då
Att vakna varje dag Är en ynnest
Men alla är ändå Fast under förtrycket
Det vet du Tvivla ej
De säger Black Lives Matter Men inte för dig
Du måste känna det Lita på det jag gör
Jag hoppas att det ger svar Och jag hoppas att du hör
Det är inga floskler
Kalla det budord Du vet att det är sant
Jag är svart och stolt Hoppas att du känner likadant
Staden New Orleans säger nej till alla parader 2021.
Nyheten om de inställda paraderna 2021 spred sig som en löpeld på tisdagen.
På stadens hemsida står det:
"Inga parader kommer att tillåtas i år."
Covid-19 tog hårt på den här organisationen
bortom det som står tryckt och är känt i media.
Även om det var tråkigt att inte kunna ha paraden under mardi gras 2021,
så var det så mycket osäkerhet.
Sjuktalen var fortfarande höga. Dödstalen över hela landet var höga.
Och inget tydde på att det snart skulle vara över.
- En gång till. - Säg till när du är redo.
På tre.
Ett, två, tre.
Jag heter Jay H. Banks och jag är kommunfullmäktigeledamot i distrikt B.
Det faktum att ni inte kan vara här gör oss besvikna,
men jag ser fram emot dagen då ni alla kan komma till New Orleans.
New Orleans har mer att erbjuda än nån annan stad,
och jag uppmanar er att komma hit snarast möjligt och njuta av allt vi har.
- Bäst hittills. - Bra.
- Trettio sekunder? - Fyrtio.
Det är bra. Det är ännu bättre.
Det är bara Zulu-grejer på den väggen.
Den är från valdagen, strax efter att jag vann.
Det var en helt fenomenal dag.
Att vara en del av New Orleans historia...
Ens liv förändras.
Man går från att vara...
...en vanlig person till nån som finns i historieböckerna.
Det är Louis Armstrong.
Och den andra svartvita är Bo Berry, och sen är det Charlie Hamilton.
Det är de tre kungarna som jag tror påverkar mig mest.
Louis Armstrong på omslaget till Time...
Det tog oss härifrån ända dit upp.
Det är spännande.
Jag har alltid velat bli Zulu-kung. Jag har varit medlem hela mitt liv.
I din intervju med Time sa du att du hade ett stort mål i livet,
och det var att bli Zulu-kung, och efter det kunde du dö.
Jag vill inte att Herren ska ta mig på orden, men det är...
Armstrong växte upp på den tiden då Zulu-klubben grundades.
Så tanken på en...
...svart parad med kortegevagnar,
kostymer och presentutkastning och sånt, var nåt nytt.
Svarta män kunde inte bli borgmästare, guvernörer,
sheriffer,
eller ens hundfångare,
men de kunde bli Zulu-kung.
Fotona på Armstrong i blackface
gynnade inte hans rykte utanför New Orleans.
Och jag tror att en del av hans problem i slutet av 50-talet, början av 60-talet,
kan hänga ihop med det.
God morgon. Det är er P-Town-prins, er 17th Ward-trubadur.
Er uptown-renässansman.
Live från Wbok Studios i kyliga Gentilly.
Och vet ni vad? Jag har nåt hett åt er i dag.
Dagens ämne...
Är det dags för Zulu-klubben att slopa blackface?
Jag har åkt med i Zulu-paraden minst fyra gånger. Jag njöt fullt ut.
En gång i synnerhet. Det var en av de roligaste dagarna i mitt liv.
Jag njöt av varje sekund.
Efteråt, om de hade frågat "hur många vill göra om det direkt",
så hade jag sagt "vi kör".
Nästa dag går jag till det här kaféet.
Jag är trött och bakfull. Jag tar en kopp kaffe och min tidning.
När jag tittar på förstasidan
ser jag en kille från Zulu-klubben,
och det första jag säger är:
"Han ser ut att ha kul."
Sen insåg jag att det var jag på förstasidan, i blackface!
Jag var villig att stå ut med den kognitiva dissonansen
och liksom säga:
"Eftersom jag känner dem, så vet jag att det inte är som ni tror."
Som Louis Armstrong. Jag tror att han led av exakt samma sak.
Han nickade åt sina polare, åt folket han växte upp med,
för han älskade dem.
Men när han har blackface i tidskrifterna Time och Life,
och folk över hela landet ser den här bilden, utan rätt sammanhang...
Det enda de vet är det som de vet om minstrels
och allt annat dåligt som förknippas med det.
Det tvingade dem att se Louis Armstrong på ett annat sätt,
och jag tror att Billie Holiday ska ha sagt
att Louis Armstrong var en Tom innerst inne.
Jag har alltid varit emot blackface, men tänk på vad det betyder för Zulu-klubben.
Innan de blev Zulu hette organisationen Tramps.
De såg en föreställning om Shaka Zulu på Pythian Theater.
Sketchens titel var:
"Det har aldrig funnits och kommer aldrig att finnas en kung som jag."
Fundera på det.
"Det har aldrig funnits
och kommer aldrig att finnas en kung som jag."
De blev så imponerade att de bytte namn från Tramps till Zulu.
Och från den dagen anammade de ikonografin
med krigarna, sköldarna, spjuten och allt det där,
och även blackface.
Hej och välkomna till Vagabond. Jag heter Bill Burrud.
Masken är en symbol för en av de stora tilldragelserna
i vårt land varje år, mardi gras.
Om vi, när organisationen grundades,
hade fått lov att bära masker som de vita, så hade vi nog burit masker.
Men eftersom vi inte fick det, så gjorde vi sånt vi fick.
Och nu har spelreglerna ändrats.
Jag gör som förut, för det var det jag var tvungen till då.
Men för folk som vill se det som ett problem...
Varsågoda. Det här är USA.
Hur går det? När ska du prata med dina bröder?
Ni måste ju ta nästa steg.
- Förstår du? - Jag har blandade känslor.
Blackface är en del av ett firande. Det är bara en mask för mig.
Det är inget som kommer från Afrika. Det är vitas version, eller vision, om Afrika.
Jag anser att vi med blackface återerövrar det, som med N-ordet.
"Jag får använda det, men inte du."
Vi tog nåt negativt och vände det till nåt positivt för oss.
- För er. - För oss.
- Det är det som räknas. - Inte enbart.
Det finns miljontals svarta i det här landet
som påverkas av det ni visar upp.
Oavsett hur ni tolkar det, så tolkar merparten det
som en symbol för förtryck av svarta.
Men under mardi gras är allt fantasi.
Varför ska jag sminka mig när min bruna hy är vacker?
Vi behöver inte måla oss svarta.
Vi behöver inte putsa vårt vackra melanin.
Så varför inte vara naturligt svart?
Under mardi gras var blackface en populär modefluga.
Det handlar om att vara nåt man inte är i några dagar.
Många vita klädde ut sig till svarta, vilket de inte var resten av året.
De kunde förtrycka, slå och utnyttja dem resten av året,
men under mardi gras lekte de svarta.
Jag bor i en stad där vi har varit
belägrade av symboler för vit överhöghet.
Vi säger: "Okej, det rör lite på sig i landet."
- Ta ner dem! - Ta ner dem!
Borttagandet av statyerna sänder ett tydligt, otvetydigt budskap,
till New Orleans invånare,
och vårt lands invånare, om att i New Orleans hyllar vi vår mångfald.
Vi kan inte äta kakan och ha den kvar. Vi kan inte säga:
"Alla de här sakerna är symboler för vit överhöghet.
Vi ska ta bort de här, men de här gillar vi,
så dem kan ni låta vara."
Om du inte helt kan förlika dig med
kravet på smink,
så tro inte för den sakens skull
att organisationen inte stöttar upp samhället.
För så mycket av det vi gör under året,
inte bara under en enda dag, motbevisar det.
Jag gillar att se övergången
från 1909, 1920-talet, 1950-talet.
Jag gillar att vi alla ser likadana ut.
Jag tycker ärligt talat att det är så det ska se ut.
Jag har aldrig ens tänkt på blackface.
Jag har aldrig sett det som att jag gör mig till åtlöje
och beter mig som Clarence Thomas eller Candace Owens eller Larry Elder.
Jag såg det som en del av en kostym.
Vi måste tänka på vad det representerar
för omvärlden och människorna som tittar på.
Jag tror att symboliken representerar så mycket hat,
trångsynthet och rasism att folk blir kränkta av det.
Jag tror att vi nån gång, kanske inte nu,
men inom en snar framtid, måste titta på det här
och fundera på hur vi gör framåt.
För problematiken kommer inte att försvinna.
Ja.
Jag gav en intervju, och samma fråga dök upp
om blackface och minstrels
och att vi gick på föreställningen och så.
Då kände jag att det var en ära att sminka ansiktet svart
för att hedra de som dog och de som hade talang.
Några av de bästa musikerna i världen kunde inte uppträda
om de inte hade det i ansiktet. Jag känner fortfarande så.
Vi, som svarta, har rätt att definiera oss själva.
Jag vet vem jag är. Jag vet vad jag representerar.
Skulle jag ta på mig svart smink och gå ut på gatan? Absolut inte.
Men 1909 startade de den traditionen, och jag respekterar den.
Instämmer, Terrence. Jag är traditionell.
Jag tror på Zulu-traditionen.
Jag kommer aldrig att ändra åsikt så länge jag är medlem.
Vi kommer alltid att ha svart smink.
Jag tror att vårt gemensamma mål är att hålla klubben vid liv
åt framtida generationer.
Det är nåt helt fantastiskt.
En svart man i USA kan gå med i en organisation
där han kan bli kung.
Det är riktigt häftigt.
Man kan bli kung, okej?
Jag måste alltid nämna Harry Pittman.
Harry Pittman var mekaniker.
Men han blev styrelsemedlem och började bära portfölj.
Men när han öppnade portföljen var den tom.
Ni fattar.
Men det fick honom att känna sig viktig.
Det är det den här organisationen gör
för en svart man i USA som kanske behandlas illa på jobbet
på grund av rasism.
Han kan komma till Zulu-klubben och känna sig som en man.
Utan Zulu-klubben och mardi gras skulle svarta vara gäster.
De skulle inte kunna delta.
Jag tror att vårt arv är gemensamt.
Jag tror att det är våra förfäders dröm.
Vi har åstadkommit allt våra förfäder hoppades på.
De kunde inte delta i mardi gras. De försökte.
Vi blev den största delen av mardi gras.
Absolut.
Glad torsdag!
Det som kändes mest som vanligt var att se de äldre.
Ja, de sitter på samma platser.
De har samma kläder.
Det gav mig en känsla av normalitet. Jag behövde det här.
Det är bara fint att vara tillsammans.
Och för ett år sen var det helt dött.
En spökstad.
Jag hade satsat mitt jävla hus och allt jag äger.
Inte en chans i världen att vi knappt skulle vara på andra sidan
i maj 2021.
Det hade jag fan aldrig trott.
Det är inte vad man får, utan vad man ber om.
Jag är pensionerad vid 50.
Vad pratar du om?
Får jag fråga vad du jobbar med?
Jag är pensionerad. Jag är marinsoldat.
- Jag var också med i marinkåren. - Och 30 år på fabriken.
Jag är skuldfri. Jag äger mina grejer.
Vad gjorde du för att bli skuldfri?
Jag sa: "Nu räcker det."
Man måste fatta ett beslut om allt från droger till skulder.
Man måste säga: "Det räcker."
Förstår ni vad jag menar? Jag är 35 % skandinavisk.
Hur hanterar jag det? Jag är varken vit eller svart.
Jag kan berätta vad du är.
Om du inte vet, så kan jag berätta det.
När de stannar dig får du stryk på din svarta röv.
Jag ska berätta vad jag är. Jag är skuldfri.
- Men jag kan berätta vad du är. - Alla mina barn har tagit examen.
Jag är marinsoldat.
Du sa att du är skandinavisk eller svart. Jag kan berätta vad du är.
- Låt polisen stoppa dig. - Jag är både och.
De stoppar mig inte. Vet du varför?
För jag uppför mig. Jag behöver inte bli stoppad.
Min bil luktar inte gräs. De behöver inte stoppa mig.
När de ser mig säger de: "Hur står det till, herrn?"
Det får man respektera. Man måste respektera det, för...
- Nej. - Jag förstår båda sidor.
Men jag ska berätta vad det sorgliga är.
Han påpekade att han var skandinavisk. Varför?
- Han sa att han var 35 % skandinavisk. - Han vill inte bli associerad med det här.
- Jag menar... - Det är ett hån.
Det spelar ingen roll vad fan han säger att han är.
Det var det jag menade.
För det enda jag ser om du ser ut som jag, som du, som han,
och han en aning, din jävel...
Han kan passera.
När han ska gå till banken och be om ett lån
får han svarta villkor. Punkt slut.
Jag har inte träffat en enda svart person i New Orleans.
Alla är delvis urfolk och det ena och det andra.
Jag är bara en gammal hederlig afroamerikan.
Här finns inget att se.
Jag tackar mina förfäder för det som de uthärdade
för att låta mig göra det jag gör i dag.
Jag sitter på mina förfäders axlar.
Och jag är stolt. Jag är inte skandinavisk. Jag är stolt.
Jag är stolt över att min släkt kom hit på ett slavskepp
och överlevde passagen och överlevde i 400 år.
- Jag har psykisk... - Terrence.
Skandinaven gjorde mig upprörd.
- Jag är inte skandinav. - Inte du.
Nej, poängen...
Poängen jag försöker få fram gällande svarta,
är att i stället för att sky slaveriarvet, är det nåt jag bär som ett hederstecken.
Tänk på vad mitt folk har varit med om.
Jag vill bekräfta nåt du sa.
- Jag vill bekräfta nåt du sa. - Jag ska pissa. Bekräfta, ni.
Bra avslut.
Under större delen av mitt liv, som svart, har jag fått lära mig att anpassa mig
och försöka tala korrekt engelska.
Om jag gjorde vissa saker, så skulle jag förverkliga den amerikanska drömmen.
Och jag köpte det länge,
nästan till den grad att jag hatade mig själv.
När man är svart i USA
är det svårt att inte se sig själv på ett negativt sätt,
för varje gång du blir skildrad, så är det nåt negativt.
Jag kan visa er dokumentation. Min familj har varit här sedan 1700-talet.
1700-talet!
Vem har betalat mer än min familj?
Vem är mer amerikansk än min familj?
Jag ägnade hela mitt liv
åt att göra saker som inte kändes rätt,
för att bli älskad av folk som aldrig skulle älska mig.
Det är som att försöka få uppmärksamhet av en vacker kvinna,
eller att dejta en kvinna från en högre samhällsklass.
Man tar på sig fint rakvatten och klär sig snyggt
och gör allt man kan för att få den vackra kvinnans uppmärksamhet.
Men vad jag än gör, så kommer USA aldrig att acceptera mig.
Och det är ett jävligt beskt piller att svälja
när man går i skolan och gör allt som man ska göra...
Nu kommer tårarna.
...för att uppnå den amerikanska drömmen, men blir trampad på varenda jävla dag.
Det är svårt.
Det är ett beskt piller att svälja varje dag.
Det är svårt.
När man försöker göra allt rätt.
Det är jävligt svårt.
Det är svårt.
Och de frågade oss
varför alla våra dikter lät likadana.
Varför alla våra ord lindade sig
kring etnicitet och kön,
förtryck, revolution,
som om det inte fanns nåt annat.
Se 25 000 slukhål på tio år,
se 27 köpta politiker dingla i snaror av dollartecken,
se marken slås tillbaka till sin källa, landet.
En sprucken käke hotar att svälja oss.
Den sjunker som aktier, arbetslösheten är hög.
Se sorgen fylla gatorna förklädd som övermod.
Rasande stiger havet som ett folk trött på tyngden på sina ryggar.
Deras ryggar får vingar.
Befjädrade av vattnet. Landets väktare.
Världen brinner, säger de.
Viskningar under våra fötter säger:
Oroa dig inte.
Vattnet kommer.
Folket också.
Ja.
VALDAG I ZULU-KLUBBEN 2022
JAG HETER BUNNY NEWELL. RÖSTA PÅ MIG!
RÖSTA PÅ RANDOLPH "RUDY" DAVIS
Det är en spännande dag.
Kungavalet betyder mycket för alla Zulu-medlemmar,
för alla Zulu-medlemmar vill bli kung.
Även om det är på låtsas,
så skulle ni bli förvånade över hur extremt noggranna vi är
med att valet går rätt till och inte är uppgjort.
Kandidater och en representant!
- Mina herrar, god morgon. - God morgon.
Det är en vacker dag. I dag väljer vi 2022 års kung.
Vi har inte haft val på två år.
Det gläder mig att ni bröder är friska och mår bra.
Delstaten Louisiana ska hjälpa oss med vårt val i dag.
När man röstar politiskt använder de samma maskiner.
Det är som att rösta i presidentvalet.
Gör andra krewes så här?
Det vet jag inte, men Zulu-klubben gör så.
Röstningen har börjat!
I en sån här organisation är alla ens vän.
Vi är alla bröder.
Man kan tänka sig att rösta på vem som helst av dem,
så Zulu-valet är mer komplicerat än ett kongressval. Tro mig.
Det är samma sak.
Om man lyckas i Zulu-politiken, så lyckas man överallt.
Alla politiker kommer.
Kongresskandidater, borgmästaren, guvernören.
De vet hur viktigt det är för staden.
Det är bra att guvernören tar sig tid trots sitt späckade schema
och kommer till ett karaktärsval.
Det är inte ofta som vanliga medborgare får hälsa på honom och prata med honom.
Det är mer än bara en svart grej. Det är mer än bara en New Orleans-grej.
Det är nåt som spänner över alla etniciteter,
alla partier, all politik.
God kväll, allihop.
Vi har New Orleans borgmästare här.
Jag vill tacka henne för hennes enastående ledarskap under pandemin.
Och i dag har hon sagt till mig att vi ska fira mardi gras 2022.
Så bered er på en härlig mardi gras-säsong.
Zulu Social Aid & Pleasure Club planerar, och vi är redo.
Till ögonblicket som vi alla har väntat på...
Kung Zulu 2022...
Randolph "Rudy" Davis.
Rudy! Rudy! Rudy!
En till.
Det borde räcka till att börja med.
Okej, tack.
I dag ska vi dekorera kokosnötter.
Jag gillar den här tiden på året.
Jag vet att mardi gras väntar om hörnet.
Min familj hjälper mig att dekorera 600 kokosnötter.
Jag lurar dem genom att bjuda hem dem på krabbor eller kräftor,
men jag driver ett arbetsläger.
Det handlar om gratis arbetskraft.
Läget?
Herregud!
Det här är det godaste jag vet.
Efter att ni har ätit kan vi börja med kokosnötterna.
Arbetslägret väntar.
Jag hörde ett par olika berättelser om varför, år 1910,
Zulu-medlemmar började kasta kokosnötter.
Många killar i klubben på den tiden var nog hamnarbetare som min morfar,
och det var nog lätt att få några påsar eller säckar
med kokosnötter att försvinna utan att nån märkte det.
Zulus kokosnötter har blivit legendariska.
Jag tror att kokosnötterna gör Zulu till mardi gras främsta krewe.
Samma människor som hjälper mig att dekorera kokosnötterna
kommer att tigga om en kokosnöt under paraden.
ZULU-KLUBBENS KRÖNINGSBAL 2022
Vi gör oss redo att kröna den nya kungen.
Han ska få en kungaring.
Då, när man har fått den, har man stått på bergets topp.
Det är den största balen i världen,
och jag är glad att den hålls av svarta.
Man får se 20 000 aftonklänningar och smokingar på folk som ser ut som jag.
Det är fantastiskt att se. Det är verkligen roligt.
Då så.
Det är kulmen på en livsdröm för den man som ska bli krönt.
Jag är helt säker på att han är nervös, rädd, upprymd...
För i morse vaknade han som Rudy.
I morgon vaknar han som kung Zulu.
När jag var elva, tolv år
stod jag vid korsningen Jackson och Claiborne och...
Jag sa till min farfar att jag ville bli Zulu-kung en dag.
Han svarade: "Min gosse, du kan bli vad du vill."
Den lilla killen är nu 55 år gammal och hans dröm manifesterar sig.
Det är otroligt.
Jag bär bara de här skorna två gånger om året. Jag köpte dem av ett enda skäl.
Man kan gå på hälkappan.
Efter att ha stått upp i åtta timmar på balen värker fötterna.
Varje Zulu-bal är en årsdag för mig, för jag träffade min fru på en Zulu-bal.
Jag tror att det var 1998.
Min bästa vän Russell Kelly sa: "Jag har extrabiljetter till balen."
Jag hade ingen smoking.
Jag fick låna en av Russells gamla smokingar.
Byxorna var runt tio centimeter för korta.
Jag gick runt och såg ut som Steve Urkel, för strumporna syntes.
Jag såg min blivande fru skratta och skoja med sina vänner.
Vi umgicks hela kvällen och dansade och festade.
Hon sa att jag hade handen under hennes klänning när vi dansade.
Förmodligen, för jag var så full.
Och resten är historia.
Balen är en symbol för svart storhet.
Punkt slut.
Jag har inte varit kung, men jag vet att det är större än folk tror.
Man representerar varenda person, särskilt varenda svart person,
som nånsin har varit i stan.
- Lycka till. - Ett, två, tre.
In med dig. Nu kör vi.
Rudy, det är dags för dig att bli kung. Det är din tur.
Min fru, Toni.
Sötnos. Jag längtar tills du går upp på scenen.
Sluta, gullunge.
- Sluta. - Rudy!
Rudy, hur ska han få på dig kronan?
Om Rudy inte bugar i kväll...
Jag har kronan i händerna. Jag tittar upp, jag tittar ner.
Jag tittar på er allihop. "Vill du ha den här jäveln?"
- Kom och ta den. - "Kom och ta den."
Det är en ära att representera staden
och alla tidigare och blivande dignitärer.
Leve kung Zulu!
Bravo!
Hur gör man ett skägg?
Med skägg ska man... Gnid bara in det i skägget.
Jag har väntat på det här i två år.
Att slippa...
...hantera covid och allt sånt där.
Jag hanterar det varje dag på sjukhuset jag jobbar på.
Jag är taggad. Jag är redo att showa. Det är därför de kallar mig...
Showtime.
Fader, vi står återigen ödmjukt framför dig och tackar dig.
Vi vill tacka dig för att vi fick samlas igen.
Fader, det har gått två år sen vi samlades i ditt namn.
Vi har förlorat många bröder,
så vi vill tacka dig för att du hjälpte oss igenom covid.
Vi ber att du låter alla dessa fina män sprida glädje till folket i New Orleans.
- Amen. - Amen.
Hej, mardi gras, party gras.
Ers majestät, god morgon.
- Hur är läget? - Läget, T?
Allt är bra.
Jag skrev en debattartikel i en lokaltidning
om att det är dags för Zulu-klubben att slopa blackface.
Börja gå mot Shell-macken.
Min bror var den första som ringde.
Han sa: "Jag har ju sagt till dig att inte sabba vårt roliga.
Lägg av, för fan."
Min egen bror, 7.30 på morgonen. Jag får inte ens ta en kopp kaffe
innan han ringer och säger en massa dumt.
Men på grund av det
vet jag inte om jag är välkommen i Zulu-kretsar just nu.
Även om många av dem är mina vänner.
Så ska det se ut! Zulu, baby!
God morgon.
God morgon, gott folk. God morgon.
God morgon!
Blackface nu. Vad blir det härnäst?
Jag är förvirrad.
Och jag undrar vad som kommer att hända.
Tro inte för ett ögonblick att vi inte funderar på det.
Men i 100 år,
110 år,
har alla varit nöjda. Alla har haft kul.
Och vad mig anbelangar
hoppas och ber jag att de inte ändrar på det.
Men det finns folk som har försökt.
Om man börjar rota i det... Jag hoppas att du inte är här för att göra det.
Nej.
Nej då.
Du får sköta det här.
New Orleans är det enda stället där det vettlösa är vettigt.
Jag förändras inte när jag sminkar mig med svart på mardi gras-dagen.
Jag är fortfarande densamma.
I slutändan reflekterar Zulu Social Aid & Pleasure Club
triumferna, upp- och nedgångarna
och motståndskraften hos svarta i USA.
Så där.
Min systerdotter.
Tack.
Älskar dig.
Om hundra år, med smink eller utan smink,
kommer Zulu fortfarande att representera vårt folk.
VI HYLLAR DERAS LIV
ALL VÅR KÄRLEK GÅR TILL ZULU-BRÖDERNA SOM VI FÖRLORADE I CORONAPANDEMIN
Undertexter: Sonja Balac