Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Engedd el!
Nem ér annyit.
De hát valahol itt kell lennie.
Itt nincs?
Ne fetrengj benne!
Baszki!
Ne keresd már!
Tényleg nem került semmibe.
Igen!
Bocsi!
- Jó, hogy itt vagy nekem. - Ja.
Légyszi, add azt ide, mert elhányod magad!
Én sose hányok.
Tudod, mit? Mielőtt lefekszel,
vegyél be ibuprofént és igyál hozzá jó sok vizet!
Akkor jó éjt!
- Jó éjt! - Holnap?
És igyál sok vizet lefekvés előtt!
Bakker... Jó éjt, anyu!
BULI UTÁN
Munkában van, és nem veszi fel, de biztosan jelentkezni fog.
Egyelőre nem reagált egy felszólításunkra sem.
- Jó lenne, ha jelentkezne. - Értem.
Kér egy kávét vagy vizet?
Nem, köszönöm.
Nem veszi fel. De még próbálkozom.
- Jó napot! - Szia! Ő a lányom.
Jó napot!
Nincs senki más a házban?
Semmi baj, majd mindent elmagyarázok.
Mi ez?
- Apának gondjai akadtak. - Milyen gondjai?
Munkahelyi.
- Óvatosan a képpel! - Jó, persze.
És mit mondott?
Őt hívom.
Mindent elvisznek?
Erre semmi szükség. A számítógép rajta van a jegyzéken.
Már voltak itt?
Természetesen.
De rajta van minden adatom.
Azokat nyugodtan lementheti róla.
Erről is tudunk.
De azt én vettem.
Azt igazolnia kell.
De ezt itthagyják, nem?
Tudja, hölgyem, mi nem tudhatjuk, hogy minek van művészi értéke.
Kérheti, hogy vegyék le a jegyzékből, és a kollégák majd eldöntik.
De ezt a lányom festette ötévesen.
Akkor is. Uraim!
Miért nem mondtátok, hogy már jártak itt?
Nem akartunk ezzel terhelni.
Apád szerint ez csak átmeneti, ezért nem volt értelme beavatni.
Nem tűnik átmenetinek.
Tessék!
És az ott?
Az nem működik.
És a harmadik?
Az a férjemé, nem tudom, hol van.
Azt is be kell szolgáltatnia. Az is le van foglalva.
Mit javasol, hogyan tovább?
A legjobb lenne, ha a férje elkezdene velünk kommunikálni.
És minél hamarabb törlesztené az adósságát.
Értem.
Tudja, hogy a ház is árverésre kerül?
Azt nem tudtam.
Mi lesz, ha tényleg elveszik?
Hová megyünk?
És a sulim? Jövő héten kell befizetnem a tandíjat.
Mi van, ha nem lesz rá pénz?
Azt apa nem hagyná.
Mindig jó dolgunk volt.
Mindig tudta, mit csinál. Gondoskodott rólunk.
Biztos minden rendben lesz. A ház és az iskolád is.
Az a lámpa akkoriban 30 ezer volt.
Ők meg a te festményedet és az IKEA-s lámpát vitték el.
Abszurd, nem?
Az a kanapé is tök drága volt, nem?
Igen.
Mennem kell.
És hogyan tovább?
Megvárjuk apát. Mi nem tudunk mit tenni.
Rajta áll.
És most várjunk ölbe tett kézzel?
Nem kellene felhívnom valakit, vagy...?
Megkérni őket, hogy várjanak még...
Jindriška, nem ismerem azokat az embereket.
Apádra hagyom. Majd ő megoldja.
Figyelj csak!
Nincs...?
Nincs nálad valamennyi pénz? Taxira.
Késésben vagyok, és letiltották a kártyámat.
- Nem tudom, megnézem. - Köszi!
- Szia, Kája! Mit csinálsz? - Aludtam.
Át kellene ugorj hozzánk a nagy autóval minél hamarabb.
- Ne már, Jindriška! - Légyszi!
Miért? Mi a fene történt? Az egy rohadt nagy autó.
Otthon kiborult a bili. Tényleg szükségem lenne rád.
Oké. Megfojtalak.
Köszi, szuper vagy.
- Jó napot! - Jó napot!
Nem tudunk becsengetni. Ön Vránová asszony, ugye?
- Vagy kisasszony? - Nem, én nem itt lakom.
Aha... Akkor nincs szerencsénk.
Nem is ismeri Vrána urat? Nem tudja az elérhetőségét?
Kisváros, mindenki ismer mindenkit.
Ne haragudjon, de sietek. Viszlát!
Nincs mit tenni.
Akkor viszlát!
- Szia! - Szia!
Bocs, valami furcsa alakok állnak a ház előtt.
Milyen alakok?
Apádhoz jöttek?
Mi a baj?
Pontosan én se tudom. De lehet, hogy elveszik a házunkat.
- És mindent. - Mi?
Mit csinált apád?
Durván eladósodott, és valahogy elfelejtett szólni róla.
Ez szörnyű!
- Gyere, segíts! - Megint 15 évesek vagyunk?
Siess!
Durva.
Nagyon sajnálom.
De visszaadják, nem?
Csinálhatok egy kávét?
A kávégépet is elvitték, csak török kávénk van.
Pfuj!
- Ezt mind el akarod vinni? - Igen, ami ér valamit.
Az ősök mit szólnak hozzá?
Apa nem jelentkezik, anyám meg csak kivárna.
És az nem lenne jobb?
Nem akarom, hogy mást is elvigyenek.
A nagynénidhez akarod vinni?
Nincs messze. Most nem veszi fel a telefont, de mindig is kedvelt.
Akkor mivel kezdjem?
Most szívatsz? Ki akarod cipelni a kanapét?
Ez a legdrágább cucc, ami itt maradt.
Mehet?
- Óvatosan! - Nyilván.
- Ez nem fér ki. - El kell fordítani.
Várj, várj! Csak kinyitom az ajtót.
Kezet váltok.
Szörnyen csúszik.
- Mehet? - Aha.
- Vigyázz! - Bocsi!
Baszki!
A picsába!
Baszki, baszki...
Baszki!
A picsába!
Baszki!
Basszus!
Bassza meg!
Bassza meg...
Adam nem írt rád? Nem is tudtam, hogy visszajött.
Ja, ezek szerint.
Hogyhogy, nem beszéltek?
El kellene ma mennünk a hazatérő bulijára, nem?
Nincs kedvem semmihez.
Miért nincs?
Jó lesz, ne félj!
Én erről inkább nem is akarok beszélni.
Nem te mondtad véletlenül, hogy egy ideig most nem iszunk?
Nem muszáj innunk.
Szerintem Adam még mindig beléd van zúgva.
- Ugyan már! - De.
De mindig is hülyén álltál hozzá.
A lényeg, hogy a te szerelmi életed rendben van.
- Szemét vagy. - Vigyázz!
Bocsi! Jól vagy?
Nekem dirigálsz, de arról nem beszélsz, hogy mi van Daviddal.
Nincs vele semmi.
Amióta elköltöztem, nem beszélünk.
- Ja, bocs. - Mindegy.
Fogadd meg a tanácsomat!
Adam szingli, te is szingli vagy.
És szinglik is maradtok, amíg össze nem álltok.
Ne stírölj!
- Nem vagy másnapos? - Dehogynem.
- Vezessek én? - Te is az vagy, nem?
Mire végzünk, kimegy belőlünk.
Gyere!
Van egy problémám
Felébredek, elélvezek
Van egy másik gondom
Barackot eszem, elélvezek
Van egy harmadik gondom
Ránézek a telómra, elélvezek
Van egy negyedik gondom...
- Cukrot? - Nem, köszönöm.
Tejet?
- Ön nem kér semmit? - Nem.
Micsoda kupi! Nem vártam vendéget, bocsi!
Mi van a sulival?
Ősszel kezdem a mesterképzést.
Kicsit szanaszét vagyok.
Nincs időm semmire, mindenki zaklat valamivel.
Vegyél! Rád se számítottam.
Hát... Meg akartalak kérdezni,
hogy nem hagyhatnánk-e nálad egy kis időre pár bútort.
Ez nem egy felfújható ház, épphogy elférünk.
De nincs sok, és csak pár napra.
Komolyan mondom, már tényleg nem férünk el.
De a fiúk már elköltöztek, nem?
Attól még maradtak itt cuccaik.
Ráadásul felújításba kezdünk, úgyhogy tényleg nem alkalmas.
- És a garázsban? - Ott az autók állnak.
Az egyikkel kiállhatnátok egy időre.
Hölgyem!
A medencét most tisztították ki.
Bocsánat!
Ez az utolsó értékünk, ami maradt. Egy család vagyunk.
Erről az egészről nem a mi családunk tehet.
Apád nekünk is tartozik.
- Nem tudtam. - Majdnem egy millióval.
Itt ült pontosan egy éve, amikor kölcsönkért.
Semmit se láttunk belőle.
Hajtogatta: "Bocsi, jövő héten, két hét múlva, holnap megadom."
A felújítást is azért halasztottuk el, mert hiányzik az a pénz.
Bocsánat! Használhatom a mosdót?
Persze. Ha bemegy, az első ajtó jobbra.
Köszönöm!
Apád egy fekete lyuk. Nem tudom, mi ütött belé.
Mit csinált vele?
Mibe fektette? Mikor adja meg? Visszaadja valaha?
Lehet, hogy abból mentetek le a tengerhez,
rám meg hullik a vakolat.
Nem, azt nem hiszem.
Vissza fogja adni, beszélek vele.
Nem tudom, kihez forduljak.
Megoldódik, ne félj!
Nem az a bejárat?
Nem tudom, nem járok ide.
Itt is vannak még csengők.
Tessék!
Halló!
- Jó napot! Hall engem? - Igen, hallom. Tessék!
Apámat keresem. Vrána urat. Nincs itt véletlenül?
Már régóta nem járt itt. Már nincs itt irodája.
Tessék?
- Már nincs itt irodája. - Hogyhogy?
Ezt jótól kérdi. Újév óta nem járt itt.
Értem. Azt nem tudja, hová költöztek?
Sajnálom, de nem tudom.
Jó, köszönöm! Viszlát!
Mindjárt kiderül, hogy örökbe fogadtak.
Ráérsz még?
Igen.
Jól vagy?
Tudtad, hogy David valószínűleg becsajozott?
Komolyan?
Képeket posztolt valami csini, kivarrt csajszival.
Sajnálom, Kája.
Legalább nem kell lakbért fizetnem.
Tudod, mit kéne? Keresni egy lakást és összeköltözni.
Komolyan.
A szaros félállásomból nem futna rá.
Lehet, hogy egyáltalán nem lesz hol laknom.
A tandíjat se tudom miből kifizetni.
Rohadt élet...
Szar az egész. Nem úgy volt, hogy sima ügy lesz?
A cuccokat átvisszük hozzánk.
A szüleim elutaztak egy hétre.
Ha megjönnek, egyszerűen... rájuk erőltetem.
Köszönöm!
Még jó, hogy vagyok neked.
Jó napot!
- Vránová kisasszony! - Jó napot!
Tudtam, hogy ismerős valahonnan.
- Összekevernek valakivel. - Nem...
Egyértelmű.
Ugyanis Vrána úr ismerősei vagyunk. Mármint az apjáéi.
Közöm?
- Épp indultunk. - Igen.
Természetesen ebben nem fogjuk akadályozni.
Csak beszélgetünk, nem? Siet valahová?
Semmi közük hozzá.
Tudja, az édesapja nem veszi fel nekünk a telefont,
és sehogy nem tudjuk elérni.
Hát... velem nem sokra mennek, én se tudom, hol van.
- Hívja fel! - Nem veszi fel nekem.
Hát, az kellemetlen...
Ugyanis pénzzel tartozik az egyik ügyfelünknek,
és úgy tűnik, mintha kerülne minket.
Ehhez nekem semmi közöm. Menjenek el, kérem!
Igen.
Jól van, hívom a rendőrséget.
Szórakozik velem?
Mit képzel?! Ne nyúljon hozzám!
Nyugodjunk le, és... még jelentkezünk.
Ne haragudjon, bocsánatot kérek. Kétbalkezes vagyok.
Nagyon sajnálom.
Hát akkor, további szép napot!
Tetvek! Jól vagy? Nem égetted meg magad?
Ez meg mi volt?
A picsába!
Baszki!
Ez így örökkévalóság lesz.
Jindra!
Kája!
- Szia! - Süketek vagytok?
- Bocsi! Szia! - Szia!
- Vagy átnéztek rajtam? - Persze, eltaláltad.
- Hogyhogy itt? - A kötelező kávé anyával.
És ti?
Mentek valahová?
Kájához viszünk át pár cuccot.
Csak így? Nem találtatok költöztetőt?
Itt vagyok neki én.
- Értem. - És jössz este?
Naná!
- És ti? Jöttök? - Nyilván.
- Meglátom, hogy végzek. - Végzel.
Nagyszerű. Így is tök kevesen leszünk.
- De ezer éve nem találkoztunk. - Hát ja.
- Ki lesz még ott? - Apa?
Jönnek a fiúk. Tomáš...
- Micsoda? - Adam...
Linda is tuti jön, Ema...
Kája! Bocsi, mindjárt visszajövök.
Hová mész?
Azt tudtad, hogy Ema összejött Prokoppal?
Hülyéskedsz?
- Szia! - Reggel óta hívogatlak.
Hol voltál?
- Pattanj be, elmondom. - Pattanjak be?
Ülj be az autóba! De hátulról, mert elöl tele van cuccokkal.
- Még el kell rendeznem. - És hová akarsz menni?
Gyorsan el kell intéznem veled valamit. Gyere!
Kájával vagyok.
Meg fogja érteni, nem? Kája!
- Jó napot! - Szia!
Egy pillanatra elrabolnám. Mindjárt visszahozom.
Látod?
Úgyhogy amikor megtudtam, teljesen lehidaltam.
Főleg, hogy elsőben ki nem állhatták egymást.
- Tény. - Egyáltalán nem illenek össze.
Nem adok nekik többet két hétnél.
Mindjárt visszahívlak.
Most nem tudok beszélni.
Megfenyegetett két pasi, akik téged keresnek.
Bántottak?
- Nem. - Akkor jó.
Azért pipák, mert pontosan tudják, hogy semmit se tehetnek.
Ha már nagyon kellemetlen lenne, hívd a rendőrséget!
De ne aggódj, jó? Elintézem, hogy leálljanak.
Tudsz róla, hogy el akarják venni a házat?
Persze, hogy tudok.
Rajta vagyok. Anyát felhívtam, mindent tud.
Zuzana néni mondta, hogy nekik is tartozol.
Zuzana néni, persze.
Légy szíves, ne törődj Zuzana nénivel, ne is hallgass rá!
Jók voltunk neki, amíg nem mi kértünk valamit.
Most, hogy nekem lenne rá szükségem, ki van kelve magából.
És elvehetik a házunkat?
Rajta vagyok. Nem vesztünk el semmit.
Nem vehetnek el semmit.
- Már az irodád sincs meg. - Nincs. Persze, hogy nincs.
Nem érte meg. Nézd, milyen szép mobil irodám van!
Hová készültetek Kájával?
Mentettük, ami megmaradt.
Tessék?
Elvittünk tőlünk pár holmit Kájához.
Milyen holmikat vittetek Kájához?
A kanapét, ékszereket... Amit ott hagytak.
Atyaég!
Ekkora hülyeséget!
Nem tudtam, mit csináljak, úgyhogy gondoltam...
Jindriška, ha beütne a ménkű,
és szükségem lesz a segítségedre, természetesen szólni fogok.
Kanapé? Gyűrűk?
Kérlek, ezek... apróságok.
- Szinte mindent elvittek. - Na és?
Azt hittem, segítek.
Hová megyünk?
Nos...
Én most egy egész nagy összegre várok.
De valahogy késik.
A fiúkkal egész érdekes projekten dolgozunk.
Szép házak, jó fekvésű telkek...
Ha elkelnek, mindenki jól jár vele.
De hogy igazán szép legyen, bele kell még raknunk egy kis pénzt.
Hogy fizetőképes maradjak, kölcsönt vettem fel. Ez normális.
Anyával nem kapunk kölcsönt,
most, hogy beléptek a képbe a végrehajtók.
Úgyhogy kell valaki, aki tiszta lappal indul.
Valaki, akiben teljesen megbízhatok.
Úgyhogy gondoltam, felvennénk valamennyit a te nevedre.
Idefigyelj, nem kell izgulni.
Azt a pénzt legkésőbb egy hét múlva visszakapom.
Maximum egy hét.
Ki adna nekem kölcsön?
Mikor fizetném én azt vissza?
Te semmit nem fogsz fizetni. Figyelsz rám?
Legkésőbb egy hét múlva befut a pénz, és a kölcsönt én magam törlesztem.
Nem lenne jobb, ha azt a pénzt a végrehajtóknak adnád?
Hogy ne vegyék el a házat. Vagy a fickóknak, akik keresnek.
Mi van?
- Tudom, hogy nem értek hozzá... - Jó, persze... Semmi baj.
Bárcsak így működne, ahogy mondod!
Nem hagyhatod, hogy már az elején kifosszanak pár hangoskodó miatt.
Előbb nagy pénzeket kell szerezni, aztán kifizetheted a kölcsönt.
Szép lassan, nem sietünk.
Ez a fontos.
Most megfinanszírozzuk,
hogy be lehessen fejezni. Amint kész,
eladjuk, és ha eladtuk, a tartozásnak annyi.
És a lényeg, hogy mi jól járjunk. Mi.
Természetesen veszünk neked egy lakást.
Az angliai iskolát is biztosra veheted.
Autó anyának, neked, nekem.
És ingatlanokba fogunk fektetni.
Az a jó befektetés a nyugdíjas évekre.
A tartozásokat lassan kell törleszteni, kis részletekben.
Mindenki így csinálja.
És ha nem jön be, vagy késik a pénz?
De hát minden a terv szerint halad.
Jó, arra nem számítottunk, hogy ennyibe fog kerülni, de...
a végén megéri.
És hála neked sikerülni fog.
- Jézusom, szia! - Szia!
Nagyszerű.
Ezer éve, mi? Látod?
Hogy megnőtt!
Tizenöt éve, hogy találkoztatok.
Lehetséges. Már nem is emlékszem.
- Beülünk valahová? Meghívhatlak? - Nincs sok időm.
Jó, rendben.
Ránéztél?
Őszintén? Ezt így nem lehet.
Hogy a semmiből felhívsz ilyen irreális kérésekkel.
Tudom, hogy te is segítettél, és szívesen meghálálom, de...
nem ez a módja.
Azoknak az időknek, amikor így oldották meg az ügyeket, vége.
Ma már máshogy működnek ezek az eljárások.
A nagyobb összegeknél hosszabb jóváhagyási időszak van, érted?
Ezt így egyszerűen nem lehet.
Abszolút értem, hogy hirtelen jött.
Szokatlanul hirtelen.
De az ilyesmit mindig megoldottuk, nem?
Gyorskölcsön. A szokásos. Gyorsan kell, gyorsan megadom.
Én ezt értem.
De hárommilliós kölcsönt ilyen könnyen senkitől sem kapsz.
Ha máshogy járok el, én kerülök bajba.
Jó, értem, de valahogy megoldható?
Persze.
De sokkal kisebb lesz az összeg.
Itt a kalkuláció. Nézzetek rá!
Ha még ma szeretnétek, akkor háromig be lehet adni.
Hát akkor sok sikert! És ne haragudj!
- Ennyit tudtam tenni. - Rendben.
A mappája!
Ja, nem kell. Tartsátok csak meg!
Ez van...
Sebaj.
Apa, három milla?
ELÁRVEREZVE
Az nagyon jó lenne. Köszönöm!
Semmi?
Semmi.
Szép kis ház.
Neked is volt ilyened.
Ellenőrizzék az adataikat!
Tessék, az iratai és a kártyája.
A kollégával még egyeztetek a személyi hitelről, és máris jövök.
Köszönjük szépen.
Légy szíves!
Ugyan aranyos dolog a kanapét rejtegetni, Jindriška,
de semmire se mész vele.
De ezzel itt tényleg segítesz a családnak.
Úgy, ahogy én is tettem.
És teszem most.
Mennyivel tartozol?
Ezt így nem lehet mondani. Tartozom valamennyivel, és mások is nekem.
- Elnézést a várakozásért! - Semmi gond.
Mindenesetre elkészítettük a kérelmet.
Épp csak némi csalódást kell okoznom.
Ugyanis Vránová kisasszony
sajnos nem jogosult a magasabb azonnali kölcsönre.
És... mennyire lenne jogosult?
Jelenleg 350 ezerre.
Csakhogy 700 ezerről volt szó, igaz?
Valóban, csakhogy a lánya félállásban 13 ezer koronát keres,
vagyis csak 350 ezerre lenne jogosult.
Szerintem jobb lenne, ha még egyszer megkonzultálná egy idősebb kollégával.
Én attól tartok, hogy sajnos...
Kérem!
Anya tud róla?
Tessék?
Anya tud róla?
Ahogy mondtam.
Jó, mindegy, kérjük a 350 ezret.
Nagyszerű. Akkor ismertetem a törlesztési tervet.
Arra nincs szükség, majd átolvassuk az iratokat,
és kérjük az összeget.
Csak hogy tudja a hölgy, mire számítson...
A hölgy meglesz nélküle.
Csak kérem, fizessék ki az összeget. Köszönöm!
Rendben. Adhatok egy időpontot a jövő hétre?
Tudja, gyorsan lenne rá szükség. Kérem, intézkedjen!
Itt, nálunk 100 ezer koronát tudnak felvenni.
Majd felvehetnek egy hasonló összeget a kinti automatából.
Holnap pedig felvehetik egy újabb részét.
Apa, ugye nem hagysz cserben?
Persze, hogy nem.
Most már visszaviszel?
Hová sietsz úgy?
Kája vár rám.
Kája kibírja. Ez fontosabb.
De hát már végeztünk.
Itt igen.
De láttad, hogy nem kaptunk annyit, mint kellene,
úgyhogy beiktatunk még egy megállót.
Az utolsót, ígérem.
Szia, Kája! Szörnyű vagyok, bocsi. Tudsz még várni egy kicsit?
Vagy tudod, mit...?
Menj haza, majd jelentkezem. Szia!
Nem kérsz belőle?
- Nem. - Nem vagy éhes?
Egyáltalán nem. Várj!
Lennél olyan kedves, és dobnál egy ötöst a porszívóba?
Csak meg kell nyomni a gombot, jó?
Van értelme, ha úgyis lefoglalják?
Nem felesleges?
Jindriška! Ezzel a vesztes attitűddel nem sokra viszed.
Mindenben keresned kell a jót.
Különben az életet is feladhatnád ennyi erővel.
Nem adok fel semmit.
Csak nem akarom az utcán végezni.
Jindra, nem végezzük az utcán.
Elég ebből!
Az előbb nem válaszoltál.
Mi?
Mennyivel tartozol?
Ez teljesen lényegtelen. Utoljára mondom: van tervem.
Csak annyit kérek, hogy bírjátok ki ezt a kis kényelmetlenséget.
És azok, akiknek tartozol, ők is kibírják?
Az egészen más tészta.
Ez ő lesz.
- Cső! - Szevasz!
- Köszönöm! Szia! - Szia!
- Nem hiszem el... - Nesze!
Azta, hihetetlen, hogy repül az idő!
Amikor utoljára láttalak, ilyen kicsi voltál.
Biztos nem emlékszel rám, ugye?
Az én lányaim is felnőttek. Szörnyen repül az idő.
Ez igen! Kész nő!
Hát igen. És a kicsi?
- Ő is kész nagylány. Hogy bírjátok? - Morcos. Kérdezd az asszonyt!
A szülés óta először ment masszázsra, úgyhogy szolgálatban vagyok,
de már totál kivagyok.
Kérsz egy ropit?
Mész egyet?
Na, mindjárt más.
Veled mi van? Hogy megy? Gondolom, nem túl jól, ha így üldözöl.
Volt már jobb.
De a segítségeddel kihúzom.
Már nem kellene többet adnom neked,
de köztünk sosem volt gond, úgyhogy megkockáztatom.
Köszönöm!
De figyelj!
Csak óvatosan! Jó?
Én nem látok bele a dolgaitokba, de egyre többen elégedetlenkednek.
Gondold át, nem merítetted-e ki a lehetőségeidet!
Nem kell féltened, tudom, mit csinálok.
Szóval ma 500 ezer, jövő héten pedig még két milla.
Gyorsabban nem megy.
Persze tudom, hogy a kölcsön apádnak lesz, te pedig a kezes vagy.
Úgyhogy ha apáddal bármi történne, neked kell törlesztened.
Ne félj semmit! Minden rendben lesz.
Két-három hét múlva megadom.
Fő a pozitivitás.
Végül is a gyerekeink jövőjét próbáljuk bebiztosítani, nem?
Elvirka!
Örülök, hogy tudok rád támaszkodni.
Kemény fából faragtak. Mint engem.
Csakhogy én nem akarok olyan lenni, mint te.
Kislányom, minden, amit tettem és most teszek, csakis érted volt.
Kösz szépen!
Rendes tőled, hogy megköszönöd. De pontosan mit köszönsz nekem?
A tengerparti nyaralásokat? Azokat megköszönheted, igen.
Az összes sportot, amit kitaláltál magadnak.
Az angliai iskolát megköszönheted, igen.
A nagy szobádat is egy nagy házban.
Semmit sem tudsz becsülni.
Ezeket nem én kértem tőled.
Idefigyelj!
Milan!
Igen.
Úton vagyok hozzád.
Nem...
- Álljunk meg itt! - Mi?
- Állj meg itt! - Itt?
Nem, nem neked mondtam.
Nagyon köszi!
Nem, ez se neked szólt...
Anya, ma este nem leszek otthon.
Még meglátom.
Igen.
Szerinted apa tudja, mit csinál?
Hát...
Nem tudom.
Azt hiszem, jól.
Jól van. Majd beszélünk.
Én is téged. Szia!
Hatszáznyolcvan, nyolcvankettő, nyolcvannégy...
Hat, nyolc...
Hatszázkilencvenezer.
Még így se néz kis soknak.
- Mihez kezdesz vele? - Nem tudom.
Egész nap időm se volt semmit átgondolni.
Még a reggelt se fogtam fel, most meg itt van előttem fél milla.
De nincs okom, hogy ne higgyek apámnak, elvégre sosem vert át.
Nincs okod, hogy ne higgy neki?
Jindriška, apád most vett fel 700 ezret a saját gyereke nevére,
minden magyarázat nélkül.
Szemét volt veled, igazi faszként viselkedett.
Nem hagyhatom magára.
- Vele együtt mi is szarban vagyunk. - Így csak még nagyobb szarban leszel.
Elveszik a házatokat, ő meg isten tudja, hány embernek tartozik.
Azt hiszed, ez a kölcsön bármit megold?
Mit tudsz te erről?
Lehet, hogy tényleg elég lesz, és nem veszik el a házat.
- Mindenki szarik apámra. - Ja, mert nekik több eszük volt.
Bocs!
Ha ezt most odaadod neki, életed végéig beleragadsz.
Nem lesz se külföldi suli, se utazgatás.
Egy olyan hitelt fogsz fizetni, ami nem is a tiéd.
Azt ígérte, csak egy időre kell.
Akkor miért lógtál meg vele? Ha annyira hiszel neki.
Nem adod vissza neki, ugye?
- Baszki! - Ne vedd fel!
- Tudja, hogy itt vagyok. - Honnan tudná?
- Tudja. - Nem tudja.
Nyugi!
Ne aggódj!
Jó napot! Mi újság?
Szia, Kája! Jindra nincs nálad?
Nem, nincs.
Nem tudod, hol lehet?
Nem tudom. Most keltem fel.
Azt hittem, önnel van.
Velem volt, de már nincs. Szóval nincs nálatok?
- Nem írt, nem hívott? - Nem, egyáltalán.
De itt vannak a holmijaik.
Elnézést amiatt Jindra helyett is, az ő őrült ötlete volt.
Maradhatnának egy darabig? Nem baj? Majd intézkedem.
Persze. De ha akarja, segíthetek vele.
Most nem jó, egy kicsit...
szorít az idő. Majd Jindra elviszi.
- Jól van. - Köszi!
Akkor szép napot!
Figyelj, ha jelentkezne nálad, megtennéd, hogy szólsz nekem?
- Persze. - Köszi!
- Viszlát! - Szia!
Idegenek mászkáltak a házatokban,
fényképeztek, és neked nem is szóltak.
- És most elárverezik? - Igen.
Durva.
Nézd ezeket a villákat! Ezeket is elárverezik.
Ez ugyanaz az oldal?
Ez szép.
Jindra, tudom, hogy ezt apád erőlteti.
De gondold át rendesen!
Nem lehetne, hogy itt maradunk, alszunk, és nem agyalunk semmin?
Légyszi!
És ez?
Miért nem?
Vedd fel hozzá ezt!
Akarod?
Nyisd ki!
Mi lesz a pénzzel?
Mármint?
Mit csináljunk vele?
Van valamilyen retikülöd? Ami menne hozzá.
- Magaddal akarod hozni? - Van jobb ötleted?
Egy csomó ötletem van.
- Mit művelsz? - Semmit, már letörölted. Csini.
- Teszünk fel csillámot? - Csak azt ne!
Csá!
- Szia! Csá! - Csá! Szia!
- Szia! Elvegyem? - Vigyázz!
- Csá! - Szia!
Megvan, köszi!
- Csá! Megjöttetek! - Szia!
Szuper! Van sör, van minden.
- Sziasztok! - Csá!
Szia! Egyenesen a reptérről jöttél?
- Jó látni. - Üljetek le!
Szia!
Hosszú idő után végre együtt! Eltartott egy darabig.
Csá!
De nincs mit tenni.
Érted még, amit mondok? Jézusom!
Jöjjön mindenki, koccintsunk! Gyertek!
Egészség!
Adamra! Egs!
Nagyon köszi!
Köszi mindenkinek.
- Nem vagy éhes? - De.
És hol?
Itt?
- Itt? - Aha.
Jól van.
- Hogy zöld legyen mögöttünk. - A flóra a legfontosabb.
Természetesen, a flóra az első szempont.
Szóval, szelfi...
- Mosolyogjatok! - Mindenki rajta van?
Még, még...
- Most már visszakérem. - Jó, jó...
- Jelölj be! - Vissza a piához!
Egs!
- Prokoppal. - Komoly?
- Mióta? - Nem tudom.
- Kérdem: "Mi az, együtt vagytok?" - Éreztem, hogy van valami.
Mire ők: "Senkinek se szólj róla!"
Nem tudtam róla. Csak sejtettem, de nem volt rá bizonyítékom.
Én is Kájától tudom.
Gyönyörű a díszítés, jól sikerült.
Húsz percre van Kaliforniától. Az is gyönyörű.
Itt szörnyen be tudsz fásulni.
És te?
Úgy néz ki, ősszel elmegyek Londonba mesterképzésre.
- Londonba? - Igen.
- De hát ez tök jó! - Meglátjuk.
Én is szeretnék utazgatni, ha majd kint leszek.
Nyilván.
- Az enyém... - A tiéd jobb.
- Köszi! - Nincs mit.
De örülsz, hogy visszajöttél, nem?
- Igen. - És maradni akarsz?
Most megint a mamahotelben vagyok, de...
a családon és a barátokon kívül semmi nem tart itt.
- Van papír zsebkendőd? - Nincs.
Bakker!
Csiga! Fuj!
Arra.
A hülye hasitasitól le se tudok hajolni.
Dobd a tűzbe!
Az szép lenne.
Vagy fogjuk a pénzt, és elhúzunk a picsába.
Vagy kifizetem belőle az egyetemet.
Uncsi vagy.
És mi van Adammal?
Lesz valami?
Miért nem?
Hé!
- Ez az enyém? - Igen.
- Jindra, hová is költözöl? - Hogy mi?
- Te költözöl? - Az előbb nem beszéltük ki.
Ja nem, ez csak átmeneti, mert...
a szüleim... felújítást terveznek,
úgyhogy pár cuccot átvittünk Kájáékhoz.
Őszinte részvétem.
Mi is renováltunk.
Májusban kellett volna végezniük, és egy hete lett kész.
- Azt a kupit! - Jaj, te szegény! Úgy sajnállak!
- Soha többé. - Soha?
Túlélted? Nincs szükséged terápiára?
Csak megemlítettem, bakker!
Ha lenne saját lakásom, nem érdekelne, mekkora kupi van.
És hol fogsz most lakni?
Talán Kájánál, egy ideig.
A szüleim meg elmennek valahová nyaralni.
Ma láttam is az apádat.
Az utcán veszekedett valami csávókkal, aztán lelépett.
Figyu, nincs valakinél a jógamatracom?
- Komolyan. - Egyszer használtad.
Jindriška!
Mit csinálsz?
Jindriška, ne sírj!
Haza akarsz menni, vagy jössz hozzám?
Elég! Ne sírj!
- Mi az? - Ez szörnyű. Utálom azt a gitárt.
Adja magát, ha már tábortűznél ülünk.
Csak egy kicsit.
- Játssz! - De mit?
Akármit.
Mi volt az a szám, amit egyszer előadtunk a suliban?
Valami, valami... "Elélvezek."
- "Bocsi." - Mi?
- "Bocsi." - Miért is?
"Bocsi," ez a szám címe.
Tiszta hülye vagyok.
Pont ma jutott eszembe.
Akkor elénekeljük?
Van egy problémám
Felébredek, elélvezek
Van egy másik gondom
Barackot eszem, elélvezek
Van egy harmadik gondom
Ránézek a telómra, elélvezek
Van egy negyedik gondom
Küldesz képet, elélvezek
Jaj, bocsi, bocsi...
- Bocsáss meg! - Jaj, bocsi, bocsi...
Jaj, bocsi...
Van egy ötödik gondom
Ha meglátlak, elélvezek
Van egy hatodik gondom
Kibontod a hajad, elélvezek
Van egy hetedik gondom
Leveszed a pólód, elélvezek
Van egy nyolcadik gondom
Elélvezek, mielőtt te is
Mit nem adnék érte Ha tovább bírnám
Kihagyom a startot Egyből a célban állok
Azt tanácsoltad "Gondolj más lányokra!"
Kicsit idősebbekre Vagy hullámzó hájakra
Jaj, bocsi, bocsi...
Jaj, bocsi...
Van egy kilencedik gondom
Ugyanez van, ha nem nézek oda
Van egy tizedik gondom
Ha belém harapsz, elélvezek
Van egy tizenegyedik gondom
Mindegyik után sajnálkozom
Van egy tizenkettedik gondom
Csodálkozom, hogy így akarod
Mit nem adnék érte Ha tovább bírnám
Kihagyom a startot Egyből a célban állok
Azt tanácsoltad "Gondolj más lányokra"
Kicsit idősebbekre Vagy hullámzó hájakra
Jaj, bocsi, bocsi...
Jaj, bocsi...
- Kezd kialudni. - Dobd rá a gitárt, légyszi!
Hová megyünk?
Háznézőbe. Gyere!
Ezen hol a zseblámpa?
Itt.
Köszi!
- Óriáspók! - Pfuj!
Vigyázz, egy lyuk!
Tehát, ott, a bal oldalon
egy óriási, tölgy könyvespolc.
Itt lehetne a szauna vagy a kamra.
- Jó lesz a kamra. - Hasznos.
Nappali.
És ez a kilátás a tengerre?
Inkább egy panelre.
Nézd! Egy óriási, bőr sarokkanapé.
A tévé a padlóból fog kiemelkedni.
Nagyobb lesz, mint én. Ami nem nagy kunszt.
Konyha márványból. Két hűtő, különálló fagyasztó.
Lift.
- Lift a cselédeknek? - Bárkinek.
Vécé fűtött ülőkével, bidével.
Ez meg a dolgozószoba.
Vagy... gyerekszoba. Vagy edzőterem.
- Edzőterem? - Edzőterem!
Természetesen mindenhol padlófűtés.
A garázsba minimum három autó fér. És jár hozzá teniszpálya is.
- Nyilván. - Hát, és végeztünk is.
Nos...
Akkor még átgondolom, és majd jelentkezem.
- Köszönöm a bemutatót. - Szívesen.
Lenne egy kérdésem, de ígérd meg, hogy nem fogsz kinevetni!
Ki vele! Nem nevetlek ki.
Talán.
Oké, ígérem, nem fogok.
Emlékszel a nyárra, amikor elmentél?
Igen.
Együtt voltunk, vagy nem?
Valami olyasmi.
Olyasmi. Vagyis nem.
Azt hiszem, hiányzott még hozzá valami.
Én azt hittem, jártunk.
Egy kicsit elrontottad az emlékeimet.
Bocsi! Ne haragudj!
Bocs, nem tudok inni, miközben megyek.
Tessék!
- Kér valaki? - Igen.
Erre!
Majd odaér hozzátok.
- Csak hagyjatok belőle! - Bocsi! Undorító lesz.
Nyálpálesz.
- Undorító! - Ki kér?
Én, simán.
Mit művelsz? Gusztustalan.
Jól vagy?
Nem is tudom.
Az az érzésem, hogy ebből elég nagy gáz lesz.
Hogy apám nem fogja bírni, és csak rosszabb lesz.
Nem akarom elcseszni a hátralévő életemet.
Nem jössz át hozzánk? Vagy menjek veled?
Ne. Megleszek.
Biztos? Tudod, hogy nem vagy egyedül.
- Tudom. - Szólj, ha bármi kell!
De már ne hozz át semmit, elég volt.
- Jó éjt! - Jó éjt!
Ma tali?
- Jelentkezem. - Jó.
Magyar szöveg: Csémy András Iyuno