Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
MEKLĒ ĪSTO? SOUL CONNEX
VIENKĀRŠS ACU TESTS
Lūdzu, stāviet aiz dzeltenās līnijas.
TAGAD ZINĀTNE VAR ATRAST TAVU OTRU PUSĪTI
PIESAKIES TESTAM ŠODIEN
JAU ATRADUŠI SEV PĀRI
VAI NEGRIBI ZINĀT?
TAGAD ZINĀTNE VAR ATRAST TAVU OTRU PUSĪTI
PIESAKIES TESTAM ŠODIEN
- Ei. - Sveiks.
- Kā iet? - Labi. Kā tev?
Labi.
Labi. Ejam. Pusdienas laiks tikai stunda.
- Būs jautri. Vai ne? - Ļoti apšaubu.
"Jā, Lora. Būs ļoti jautri."
Labi, ejam. Nodarām to.
Ātri, ātri.
Tas bija aizraujoši.
Šī stacija ir pieejama bez pakāpieniem.
Zini, šis iznīcinās mūsu draudzību.
- Nekā. - Tā būs. Tās būs visa beigas.
Kāpēc?
Visi testu taisījušie, kolīdz atrod otru pusīti, nozūd.
Nav taisnība.
Notiek ar katru, kolīdz uztaisa testu.
Tas sasodītais tests mums atņēmis daudz labu cilvēku.
Saimon, viņi nav devušies karā.
Nē, ir daudz ļaunāk. Viņi ir iemīlējušies.
Ja nu viņš ir simts gadus vecs?
Tad es viņu mīlēšu visu viņa atlikušo mūžu.
Labi. Nosauc vienu universitātes draugu, kurš uztaisījis testu, bet kuru satiekam.
- Džona. - Džona un Vikija Viesule?
Nē. Kopš viņš sagāja ar viņu, pat neatbild uz īsziņām.
Viņa varētu viņu nogalināt, mēs pat nezinātu.
Vai varbūt viņš ir laimīgs.
Jā, varbūt viņš ir laimīgs kaut kur pagrabā, sasiets, kliedz ar zeķi mutē.
Labi. Esam klāt.
Saki, ka pieņemu labu lēmumu.
Nē. Šausmīgu.
Lieliski. Paldies.
- Esmu Lora Šārpa. Atnācu uz testu. - Laipni lūdzu, Šārpas jaunkundz.
Vēlaties veikt pēdējo maksājumu?
Laipni lūdzam soul connex.
Atradīsim jūsu ideālo pāri vienā acumirklī.
Jēziņ.
Lai kurš tas būtu, viņš man atmaksās.
Tā būs pirmā lieta, ko viņam pateikšu.
Jā, lieliski mazinās neveiklību.
Starp citu, pajautāju Andreai, vai ietu ar tevi uz randiņu, piekrita.
Tā milze?
Viņa nav milze.
Viņa ir kādus divus metrus gara. Milze.
Labi. Nesavedīšu tevi ar viņu, un tu nomirsi vienatnē.
Labi.
Te, soul connex, mēs laimi padarām par zinātni.
Zini, vēl vari to darīt. Nav par vēlu.
Es negribu to darīt.
Es labāk to atrodu.
Vai tā arī nav tā doma? Atklāšana.
- Tu tam atņem visu jautrību. - Nē, tā nav.
Ir gan. Kādēļ gan saiņo dāvanas?
Kāpēc nevar tā: "Lūdzu. Sūda tosters. Priecīgus Ziemassvētkus! Es tinos."
Tas būtu šausmīgi.
Nu, tieši to tu dari.
Nopietni.
"Attiecību statuss."
Sasodīti traģisks?
Lai kurš būtu runājis.
Jums jāiet pa taisno augšā uz otro stāvu.
Paldies, ka atnāci.
Nu protams.
Gribēju izmantot mūsu pēdējo kopīgo dienu.
Izbeidz.
Mēs visu laiku viens otru redzēsim.
Apsolu.
Un tu esi pilnīgi droša, ka tas viss nav Dena dēļ?
Nav.
Nu, varbūt nedaudz.
Tas bija šausmīgi.
Jā.
Tētis viņu ienīda.
Draudēja no manis atteikties, ja mēs apprecētos.
Gudrs vīrietis.
Šārpas jaunkundz, nāciet.
Labi. Nu, mums bija brīnišķīga draudzība.
Bija prieks tevi pazīt.
Izbeidz.
Ej nu! Pakaļ savam tosteram.
Izmērīsim jums asinsspiedienu un tad veiksim otro etapu.
Ei.
Man tevis trūks katru mīļu dienu.
Vai tu svini?
Manus panākumus nē. Tavējos jā.
- Ak nē. Saimon, man žēl. - Nē, nekas. Es pārāk nealku.
Būtu daudz vairāk darba. Zini, ka ienīstu darbu.
- Tad lieliskas ziņas. Apsveicu. - Ļoti lieliskas.
Bet nopietni, apsveicu ar atklāšanu. Iespaidīgi. Esmu mēms.
- Šķiet, varētu atnākt Andrea. - Milze?
- Nedaudz garāka par tevi. - Tātad milze.
- Tu esi mērglis. Tas ir tas puisis. - Es.
Lūkass te ir?
Nē. Šis īsti nav viņa gaumē.
Žēl.
Jā, viņš ir konservatīvs. Bet es viņu tādu mīlu.
Mīļi.
Starp citu, šovakar visi pietempsies.
Ak nē.
Jā, mēs svinam.
Tie ir viņi! Tas ir mans draugs Saimons.
Sveiki. Kā iet?
- Sveiks. Kā tevi sauc? - Džošua.
Džošua. Prieks iepazīties. Jā.
Pazīstu Loru kopš universitātes, kopš viņai bija kādi 20 gadi.
- Iespaidīgi. Lepojos. - Jā.
- Jā, visi ļoti lepojamies. - Jā.
- Neesi neko nodarījusi. - Esmu. Es viņu piečakarēju.
Nedomāju, ka piečakarēji.
- Neizdarīji neko sliktu. - Velns.
Viss labi?
Jā, tik mīļi.
Nu, es pasaku Lūkasam kaut ko pilnīgi nepatiesu,
un viņš domā, ka es to nopietni, tad izrādās - tiešām nopietni.
Piemēram: "Man žņaudz pakrūtē, esot šķirtai no tevis."
No tā man žņaudz.
- Tik traki? - Šausmīgi.
Vai pēc tā var pazīt savu otru pusīti?
Jā, domāju, tas ir sākums.
Jauki.
Daudzsološi.
- Sveika! - Sveika!
- Tu tiki. - Jā.
Jā, trakums.
Tas ir Saimons. Saimon, tā ir Andrea.
Sveika, Andrea. Prieks.
- Sveiks, Saimon. Viss labi? - Jā.
Andrea strādā par medmāsu. Iespaidīgi, ka viņa atnāca.
Lieliski. Brīnišķīgi.
Saimons darbojas žurnālistikā, varbūt ir kādi saskares punkti.
Nezinu.
Bet jums jāiedzer, tad pēc brīža tepat tiksimies.
- Labi. - Jā.
Tu gribi iedzert?
Nē, paldies. Es ne.
- Tu gribi iedzert? - Tu gribi iedzert?
- Jā, lūdzu. - Labi. Dabūsim tev dzērienu.
Dāvana.
Tiešām?
Ei. Tev viss labi?
Ei. Jā. Kā tev?
Man labi. Kas notiek?
Rakstu Lūkam.
- Jā. Jā, jā. - Viss kārtībā?
Es tikai novēlu labu nakti un sūtu viņam skūpstus un neķītru sviestu, zini.
Nesaki viņam, ka es smēķēju.
Kāpēc? Ko viņš izdarīs?
Ieslēgs pagrabā.
Tas man patiktu.
Tētis par viņu ir sajūsmā.
- Tiešām? - Jā.
Domā, ka viņš ir lieliskākais puisis, kāds jebkad dzīvojis. Viņš ir apsēsts.
Vai tas ir slikti?
Nē, bet neesmu pie tā pieradusi.
Zini, viņš pārvāksies no Glāzgovas šurp, dzīvosim kopā.
Tiešām?
Oho.
Tas ir nopietni.
Apsveicu.
- Kā pieaugušie. - Kā pieaugušie.
Tas viss notika tik ātri.
Zini, ka pirmajā reizē, viņu satiekot, viņš man nepatika?
Man šķita: varbūt viņi pieļāvuši kļūdu.
Un tad tu atslābi un viss tavs ķermenis nomierinājās.
Un tu man teici: "Un es sajutos kā ģimenē."
Un es nodomāju: nez vai tev vajadzētu ar viņu drāzties.
Tiešām foršs stāsts. Piedod.
Kur ir Andrea?
Domāju, ka dejo ar taviem čomiem.
Dauza savu galvu pret griestiem.
Viņa ir ļoti forša, vai ne? Nu, izskatījās, ka tu viņai patiki un tā.
Vispār viņa ir forša. Taisnība.
Tev jāsaiet ar viņu kopā, mēs varētu iet uz dubultrandiņiem.
Dubultrandiņi? Man metas zosāda.
Nāc. Mums jāiet atpakaļ.
Aizmirsu savu...
Paņem savu ūdeni.
- Nodzēs to sūda cigareti. - Nē, es vēl smēķēju.
Pretīgi.
Viņa ir tur.
- Ei! - Ei! Te tu esi.
Liela buča vidū. Aiziet!
- Un man? - Labi.
Kas jūsu starpā ir?
Kā tu to domā?
Jūs esat ļoti, ļoti, ļoti tuvi.
Kopā gājām universitātē. Kā labākie draugi uz mūžu.
Labākie draugi, kuri nekad nav...
bijuši kopā?
Kur tu dzīvo?
Voksholā, un tu?
- Klapamā. - Nevar būt.
- Kā tiksi mājās? - Kā ti...
- Ar taksi. Nu ja. - Ar taksi.
Brauc! Velns, brauc!
- Sveika. Tev viss labi? - Jā.
Piedod, ka nokavēju. Visi ievēroja sūda ātrumu.
Tev viss labi? Mēs esam kādu desmit minūšu attālumā, jā?
Bailīgi, vai ne?
- Nopirki jaunu mašīnu? - Jā.
Bija pusmūža krīze, un es nepamanīju?
Viegli tīrāms?
Mēs par to nerunāsim?
Ja es redzētu šo mašīnu stāvvietā,
nodomātu: tas nabadziņš palicis bez sava krāniņa,
jābraukā apkārt šajā mūlāpvāģī.
Tu esi ļauna. Smalka mašīna.
Ko tu pateici Andreai?
Es neko neteicu.
Es nezināju, vai gribēsi privātumu vai kā.
Viņa ir mājās?
Nē. Viņa ir darbā.
Nu velns. Piedod.
- Ko? Ak kungs. - Es samaksāšu.
Bet viegli tīrāms, būs labi.
Man ir kaut kas sporta somā. Pagaidi.
Lūdzu.
- Piedod. - Lūdzu, beidz. Man žēl.
Es tev stāstīju, kas viņdien notika?
Stāstīju par svētdienu?
Tā, mums ar Andreu bija rīta sekss, vai ne.
Un tas bija ļoti labs. Ļoti labs rīta sekss.
Malacis.
Jā, tik labs, ka, domāju, cilvēki par to rakstīs.
Abi bijām ar sevi ļoti apmierināti.
Un mēs tur pēc tam svētlaimē gulējām, un bija, nu, tiešām burvīgi.
Un mēs tur guļam, trausli un iemīlējušies,
un viņa paskatās man acīs un saka:
"Varbūt uztaisīšu mums brokastis,
un tad mēs varētu aiziet paklejot pa zemnieku tirdziņu."
Ak nē. Ko tu atbildēji?
Es teicu: "Varbūt iešauj man ģīmī?"
Nu velns, Saimon.
Viņa bija... Domāju, viņa bija visai apbēdināta.
Pāriem tas dažreiz jādara, zini?
Kopā jādara garlaicīgas lietas. Tas ir kā pārejas rituāls.
Kāpēc? Kas to izdomājis?
Kas vispār zemnieku tirdziņā notiek?
Viņi pārdod zemniekus? Ko viņi pārdod?
Vai zemnieki sēž uz podestiem un viņus izsola?
- Viņi: "Viņš ir jauks zemnieks." - Beidz!
"Uzbarojām viņu ar desiņām. Gards."
Kā viņa vēl nav tevi pametusi.
Domāju, nespēj atrast ārdurvis.
100 % GARANTIJA PIESAKIES TESTAM ŠODIEN
Vismaz labums - dabūji skaistu jaunu kleitu.
Un tabletes.
Ļoti laba diena.
Nav slikta.
Neesmu pajautājusi par tavu paaugstinājumu.
Es to nedabūju. Dabūja Amāls.
- Kas ir Amāls? - Jauniņais. Visiem patīk.
Ienīstu Amālu.
Nodarbojas ar labdarību, muskuļu kalns.
- Kas par draņķi. - Jā.
Man žēl.
Nē, tas ir labi.
Es tagad esmu, nu, vecākais savā komandā, tas ir forši, vai ne?
Jā. Tas ir ļoti forši.
- Visai forši. - Jā, ļoti forši.
Nu, ko tu iesāksi?
- Darīšu sev galu. - Jauki.
Vai...
Nezinu. Varbūt sākšu savu biznesu.
Vajadzētu.
Es varētu.
Tu jau atmet ar roku.
Piedod, ka neesam sen tikušies.
Andrea nopietni iet uz doktora grādu,
bet es, tu zini, nedabūju paaugstinājumus un tā tālāk.
Nekas. Nu, mums abiem ir sava dzīve.
Man tikai tevis ļoti trūka.
Man tevis arī.
Drīkstu tev kaut ko pajautāt?
Vai, tavuprāt, tavai medmāsai bija mazākā galva, kāda redzēta?
Nu, proti, tā bija... Vīnogas izmērs jau būtu dāsns apzīmējums.
Kā vīnogas sēkliņa.
Nezinu, kā viņa tīra zobus. Kur...
Nav tik mazu zobu birstu.
Nesaprotu, kā viņas galva vispār funkcionē.
- Tev labi? - Jā, jā.
- Man kādu pasaukt? - Nē. Sēdi.
Mīļā. Mīļā, lūdzu, piedod.
- Lūdzu, piedod. - Sveiks.
Es biju pārāk tālu.
- Tev viss labi? - Jā.
Piedod. Kas notiek?
Runāju ar medmāsu, un tagad jāgaida pieņemšana pie speciālista.
Labi.
Teica, ka kāds drīz pēc viņas atnākšot.
Klau, liels paldies, ka biji.
- Paldies, nopietni. - Protams. Jā.
Esmu pateicīgs.
Labi. Nu, ko viņi teica?
Viņi izmērīja man asinsspiedienu, paņēma asins paraugu,
un nu mums jāgaida skenēšana, lai kaut ko uzzinātu.
- Jēziņ. Paga. Aprunāšos. - Nē, viss labi.
Nē. Pasaukšu medmāsu. Jāpasteidzas.
- Sveiki. Piedodiet. - Jā. Sveiki.
Atvainojos.
Es iešu.
Paldies.
Labi. Tā, pastāsti man, kas notika.
Man žēl.
Tev viss labi?
Jā.
Tiešām?
Jā, tiešām.
Ejam.
- Lieliska vieta. - Jauka.
- Laba izvēle. Patīk dekori. - Paldies.
Tiešām... Var aizmirst, ka citi kaut kur iet un kaut ko dara, un...
Klau, esam pagodināti, ka pirmo vakaru ārpus mājas esat ar mums.
Pagājis tik ilgs laiks, kopš visi bijām kopā.
Nu, jūs bijāt aizņemti - taisījāt bēbi.
- Jā. - Jā, taisnība. Tā bija.
- Kā viņai ir? - Labi.
Izskatās kā kartupelis.
- Nē. - Jā, mums būs jāredz.
Viņa ir burvīgs kartupelis.
- Rekur bilde. - Atsūti bildes.
- Lūdzu. - Labi.
- Ļoti mīlīgs kartupelis. - Paldies.
Kā iet darbā, Lūkas?
Neslikti. Pārceļam laboratoriju uz Sv. Džordža Universitāti...
Londonas dienvidi.
Ziniet, mēs pārcēlāmies uz Voksholu.
- Lieliski. - Es nezinu, vai es... Jā.
- Tur ir jauki? - Jā, burvīgi.
- Jūs abi varētu kaut kad papusdienot. - Labi.
- Varētu. - Jā.
Tad kas ir pie mazulītes?
- Atbraukusi Loras mamma. - Jā.
Manam tētim, ē, tagad ir medmāsa, kas tur dzīvo,
tāpēc mana mamma izmanto katru iespēju tikt laukā no mājas.
Kas notika?
Nekas. Viņam nav labi ar plaušām, tā ka jā, viņam ir diennakts aprūpe.
- Žēl. - Piedod. Nezināju.
Nekas. Nu, neesam kādu laiku runājuši.
Jā.
Andrea, esi skolotāja?
Pasniedzēja Holovejā. Jā.
Digitālais menedžments. Tiešām tik garlaicīgi, cik izklausās.
Nē, nav taisnība. Lasu viņas lekcijas. Lieliskas.
Viņa ievij daudz digitālo joku.
Kā neesam jūs tik ilgi redzējuši?
Aizņemtā pieaugušo dzīve.
Un kāda tā ir?
- Šausmīga. Man riebjas. - Drausmas.
- Sasodīts murgs. - Tu tiešām esi pilnīgi nožēlojams.
Taisnība.
Gatavi pasūtīt?
Neesam pat paskatījušies. Atvainojos.
Andreas universitātes kojās
ir vieta, kur dzīvo pa pāriem, pa trim un pa četri...
Pa četriem.
Un, nu, divi, kuri ir dvēseles radinieki, bet otri divi nav,
- taču viņi visi drāžas un... - Tiešām?
- ...un ir laimīgi. Vai ne? Laimīgi? - Jā.
- Dvēseles radinieki? - Dievinu.
Nu, jā. Es turos drošā attālumā, bet šķiet, ka viņi izskatās laimīgi.
Jā, kā tad.
Man šķiet, ka tas tests liek cilvēkiem justies tā, ka viņiem ir otrs cilvēks,
bet es nedomāju, ka mīlestība ir tikai viens pret vienu.
Nu, ir gan. Empīriski ir.
Mums tagad ir tests,
mēs zinām to vienu cilvēku, ko mums lemts mīlēt, un pārējie ir tikai...
- Nezinu, kā... - Pupu mizas?
Nē. Es domāju, ne... Ne pupu mizas.
Es nezinu. Ir grūti. Nu...
vienkārši atrodas tavas dzīves perifērijā.
- Burvīgi. - Nē, ne tā. Nē.
Bet, ei, ja nebūtu bijis tevis,
kas iedeva Lorai naudu un aizveda viņu uz testu,
es nebūtu viņu saticis, tāpēc...
- Aizvien man parādā. - Jā.
- Tiešām? - Jā.
Ko? Tu aizvedi viņu uz testu?
- Jā. - Es to nezināju.
Jā, nebijām par to runājuši.
Nebiji man stāstījis.
- Nebijām runājuši. - Labi.
Vairs nezinu, ko es par to testu domāju.
- O, labi. Prieks dzirdēt. - Nē.
Nu, protams, mums ļoti paveicies, mīlam viens otru, tas ir lieliski.
- "Lieliski." - Bet es to pārfrāzēšu.
Esmu ļoti laimīga, ka veicu testu.
Esmu ļoti laimīga, ka esam kopā, mīlam viens otru un tā,
bet man šķita, ka tas palīdzēs darīt dzīvi lineārāku,
un man šķita, ka tas atrisinās visus manus sūdus, bet tā nenotika.
Es aizvien esmu es pati, varbūt man jāiet pie psihoterapeita.
Tā ir alternatīva. Tagad ej uz terapiju?
- Nē. - Labi.
Jā.
Domāju, tas mani aizveda pie tevis, un...
tu esi mans cilvēks, un tu esi manā dzīvē.
Kad ir ļoti grūti, tu esi man līdzās.
Mēs tajā dalāmies, un es domāju, ka tas ir tiešām skaisti.
Man paveicies, ka man tas ir.
Nu, man patīk būt tev līdzās visās tavas dzīves grūtībās, tāpēc...
Redzi?
- Izdevās. - Sākas.
- Negribu stāstīt joku. - Pilnīgi noteikti taisies.
Nē. Zvēru.
Tu ienīsti to testu.
Nu, tas nav domāts man.
Es to netaisītu,
bet redzu tādus pārus kā jūs, ir skaidrs, ka tas darbojas, tāpēc...
Paldies, draugs. Novērtējam.
Nu, mēs ar Loru noteikti tā domājam.
Mēģināju viņu uzpirkt, lai starpbrīdī ietu prom.
- Tad iesaki? - Jā.
Nu, ja ir četras stundas un tu sevi ienīsti, - aiziet.
- Četras stundas? - Iesaku.
Ak dievs.
- Ei, klau. - Mums tur.
Ko? Nu, mums uz to pusi.
Varbūt vēl pa dzērienam? Ko domājat?
- Es... - Vēl vienu?
- Klau, bija prieks satikt. - Man arī prieks, vecīt.
- Kaut kad pusdienas? - Apsveicu.
- Tāds prieks iepazīties. - Prieks iepazīties.
Man sešos jāceļas. Ejiet, ja gribat.
- Vēl pa vienam? - Man ir...
Man ir tie semināri, kam neesmu sagatavojusies...
Taisnība. Saprotams.
Bet tu ej.
Tev vajadzētu.
Nē, man svarīgas tikšanās un tā. Nevaru.
Bija prieks tevi redzēt.
Labi.
- Riebjas, ka esi pieaudzis. - Jā, sūdīgi.
- Tiksimies. Sargi sevi. - Atā.
- Čau. - Čau, draugs.
Foršu vakaru. Rāmā mierā!
Ei.
Ei. Kas ir?
Man viss normāli.
Kas notika?
Es vienkārši zināju. Zināju.
- Par ko tu runā? - Es zināju. Esmu tāda muļķe.
- Andrea. - Nekas.
Viss kārtībā. Vienmēr zināju.
Andrea. Ei.
Runā ar mani!
Es gribu braukt mājās.
- Sveika! - Sveiks.
Kā tev iet?
- Superīgi! Un tev? - Lieliski.
- Braucam. - Labi.
Tev tiešām nebija jābrauc man pakaļ. Varēju paņemt taksi.
Tev nav jārunā ar kādiem?
Ak dievs. Nē, ka tik iemesls tikt prom no tiem ļautiņiem.
Viņi skatās uz mani un saka: "Jūtu līdzi jūsu sērās."
Un es saku: "Paldies."
Un tad viņi vienkārši blenž, it kā man būtu jāsaka vēl kas.
Nu, kāds ir scenārijs? Kas jādara? Man nav ne jausmas.
Domāju, tev jāsaka:
"Paldies, bet viņš bija baiss homofobs."
- Labi jūs satikt. - Tiešām labi.
Paldies. Paldies, ka atnācāt.
- Sveika. - Jauki tevi satikt.
Jā, labi tevi te redzēt.
Viņš negāja pensijā 42 gadus.
Viņš gribēja pabeigt ar apaļu skaitli, bet nespēja apstāties.
Un viņš aizgāja pensijā tad,
kad viņš fiziski vairs nespēja.
Bija tiešām brīnišķīgi
dzirdēt viņa vecos darbiniekus atminamies, kāds viņš bija cilvēks,
ka viņš bija krietns cilvēks, cilvēks ar morāli.
Viņš arī bija stūrgalvīgs. Viņš bija ļoti stūrgalvīgs.
Un viņš mēdza turēt sevī aizvainojumus kā īstus dārgakmeņus.
Atceros: kad man bija seši gadi, viņš mani paņēma uz savu darbu,
un es iekakāju viņa sekretāres miskastē.
Bet viņš man to nekad nepiedeva...
un to atgādināja, dzirdot katram manam puisim.
Man vajadzēja kaut ko pierakstīt.
Proti, nebiji plānojusi pieminēt sūdus miskastē?
Vai bija ļoti slikti?
Tas bija aizkustinoši.
Tev ir kaut kas stiprāks?
Piedod. Nepaņēmu uz piemiņas ceremoniju drapes.
Esmu idiots.
Dzirdēju par tevi un Andreu.
Ko tur vairs, bet man šķita - labi saderat kopā.
Tā bija.
Ko tu izdarīji?
Neko, bet paldies, ka pieņēmi, ka vainīgs biju es.
Nav par ko.
Es nezinu.
Domāju, tas vienkārši...
nebija gana labi nevienam no mums, tā šķiet.
Lūks ir tik lielisks.
Viņš ir nesatricināms.
Tik lielisks tēvs.
Zina, kad izlikties, ka nedzird mūs abas.
Viņš tik smagi strādā un nekad nesūdzas.
Zini, kā nogurdina būt precētam ar...
Viņš mums visiem liek izskatīties slikti.
Viņa eksistence liek man justies vainīgai.
Paskaties uz viņu.
Pieskata jūsu bērnu, kamēr tu te meklē narkotikas.
Drīkstu ko pateikt?
Ak dievs. Izklausās draudīgi.
Domāju, tev vajadzētu sazināties ar tavu tēti.
Lora.
Zinu, tu domā: esi tas skarbais puisis, kuram neko nevajag, bet...
ir lietas, ko gribēsi pateikt, bet tad jau būs par vēlu.
Piedod. Es pat nezinu, kas jūsu starpā notika.
- Piedod. Esmu grausts. - Nē. Piedod tu.
Neesmu nevienam to teikusi, bet...
man bija jāpārskata tēta mantas.
Un...
un es atradu veselu kasti ar senu porno.
Tie pilnībā pienākas tev.
Fantastiskas ziņas. Ar lielu prieku mantošu.
- Viņš būtu tā gribējis. - Jā.
Jā.
Oho.
Vēl es atradu kasti ar vēstulēm.
Saraksti starp viņu un to sievieti,
ar kuru viņš bijis kopā pirms manas dzimšanas.
Simtiem vēstuļu.
Un tajās visās viņa stāsta viņam par savu dienu
un cik ļoti viņai viņa trūkst, un ka viņa neapšauba viņa lēmumu.
Bet viņas dzīvē nav nevienas dienas, kad viņa, nu, ne...
Un viņš vienmēr viņai atbildēja.
Viņš viņu nekad nesatika. Tikai rakstīja viņai.
Un viņš tās saglabāja.
Pilnīgi visas.
Tajās vēstulēs ir tik daudz mīlestības.
Starp viņu un manu mammu to nekad neredzēju.
Jēziņ.
Jā.
Pilnīgi salauza man sirdi. Nu, kāpēc viņš negāja pie viņas?
Tāpēc, ka bija kopā ar tavu mammu.
Tāpēc, ka viņam biji tu.
Tāpēc, ka viņš bija krietns vīrs.
Tāpēc, ka...
tāda ir dzīve.
Ne?
Atnes mums aliņu.
Labi, čomiņ.
Vai tajā dienā, kad veicu testu,
tu man iedevi naudu tāpēc, ka domāji - tas varētu būt tu?
Nē.
Jauki tevi satikt.
Paldies, ka atnāci.
Paldies. Novērtēju.
- Sveiks, vecīt. - Sveiks.
- Priecājos. - Kā iet, vecīt?
- Nu zini. - Jā.
Paldies, ka atnāci.
- Jauka izvadīšana. - Paldies.
Lora bija satraukusies, zini?
- Tāpēc... - Viņa lieliski tika galā.
Tā bija.
Pēdējā laikā gājis smagi.
Domāju, viņai tevi vajag.
Viņa to nemūžam neatzītu, bet zini, kāda viņa var kļūt.
Jā. Domāju, ka zinu.
Jā, pagājušajā mēnesī viņa nedēļu neizkāpa no gultas.
Tik bēdīgā skatā nebiju viņu redzējis.
Viņa man to nestāstīja.
Zini, viņa vienmēr vērsusies pie tevis, kad gribējusi aizbēgt no savām domām.
Jums ir joki, kurus nemūžam nesapratīšu.
Un...
Zini, tu esi bijis līdzās, kad vien viņai to vajadzējis.
Un es tikai gribu teikt - novērtējam. Ārkārtīgi. Mēs abi.
Nav par ko.
- Paldies, vecīt. - Paldies.
- Nuja. Es labāk... - Jā, vajadzētu.
- Pēc brīža atnākšu. Labi? - Jā.
Sveiki.
Ko šovakar darīsi? Jau zini?
Varbūt tu varētu apskatīt troļļus, ko dara viņi.
- Es negribu... - Ei.
Ei.
- Man jābrauc. - Tu joko.
Man jābūt līdz astoņiem. Darba lietas. Bosa darīšanas.
Lūdzu, paliec.
Tev jāparunā vismaz ar dažiem no šiem cilvēkiem.
Neliec man to darīt.
Ei. Bija jauki tevi satikt.
Jūtu līdzi tavās sērās.
Tu to nopietni?
Tā izskatās.
Saša.
Apžēliņ. Tik stipri.
Ejam sameklēt tēti.
- Tēti. - Kas ir?
Tēt, es negribu iet.
Kur tu gribi iet?
Velns.
Lora.
Velns.
- Sveiks. - Sveika.
Ātri nodarām to. Man jāiet atpakaļ.
- Gribi kafiju? - Jā.
Varu, lūdzu, dabūt divas melnas kafijas?
- Nu protams. - Lieliski. Paldies.
- Lūdzu. - Paldies.
Paldies, ka atnāci satikties.
Vēl nedaudz - prasīšu netuvošanās orderi.
Lora. Es dzīvoju kā ellē.
Tu atnāc - brīnišķīgi. Tu neko nepasaki un aizej.
Es tev rakstu, es tev zvanu.
Nezināju, vai ar tevi kas noticis.
Aizgāju uz tavu darbu tāpēc, lai pārliecinātos, ka esi dzīva.
Nesaprotu, kas notika.
Nu, tu mani izmantoji.
Tu divos naktī atnāci uz manu māju.
Es biju ievainojama.
Tu noskūpstīji mani, Lora.
Nupat bija nomiris mans tētis.
Tu mani izmantoji visgrūtākajā brīdī.
- Es tev nepiedošu. - Neizturies tā, it kā to visu es.
Es esmu precējusies.
Es vēlētos, kaut es varētu... to visu izdzēst.
Jo es jūtos kā pilnīga draņķe.
Es eju mājās, un man ar to jāsadzīvo.
Un tu defilē apkārt. Vari drāzties, ar ko gribi.
Par ko, pie velna, tu runā, Lora?
Es juku prātā.
Neizliecies, ka tas neko nenozīmēja.
Nenozīmēja. Tas neko nenozīmēja.
Es atnācu tev acīs pateikt, ka pieļāvu šausmīgu kļūdu.
- Un tagad es eju prom. - Lora.
Lora, tas ir muļķīgi. Beidz.
Es tevi lūdzu - liec mani mierā.
Es tiešām vairs negribu tevi redzēt.
- Madame. - Neķēmojies.
- Viss labi? Laipni lūdzu. - Sveiki, kā klājas?
- Kā atbraucāt? - Jā. Labi, paldies.
Es paņemšu.
Uz šejieni.
Tavistoka kungs un kundze, lūdzu, jūsu istabiņa.
- Oho. - Liels paldies. Paldies.
Paklau. Zini, es neteicu, ka esam precējušies.
Tikai rezervēju numuriņu diviem.
Nē. Es zinu. Man tas šķita smieklīgi.
Skaidrs. Labi.
Bļāviens. Paskaties, cik liela vannas istaba.
Lielāka par guļamistabu.
Oho. Ļoti liela.
Ja gribi, vari gulēt tur.
Pat smieklīgi.
Jā.
Forši.
Šampanietis.
"Karsto akmeņu svētlaime."
"Mistiskā lietusmeža ietīšana."
Vai cilvēki to dara?
Es ļoti satraucos.
Es arī ļoti satraucos.
Tāpēc es, šķiet, lasu procedūru nosaukumus.
- Ko tu gribi darīt? - Es nezinu.
Domāju...
Domāju, ka man ir jāpiezvana, un tad es varu telefonu izslēgt.
Un tad es par to nesatraukšos un neprātošu.
Labi.
Es aiziešu nopeldēties un atstāšu tevi zvanām.
Labi.
- Saimon. - Jā?
Šis ir ļoti, ļoti jauki.
Paldies.
Lai veicas!
- Paldies. - Pēc brīža tiksimies.
Vai runāji ar Robiju?
Domāju, pareizais lēmums.
Jā.
Jā, labi. Man šodien bija trīs tikšanās,
un es domāju - vienkārši izbaudīšu to vietu, kur esmu.
Un te ir liela vanna, tāpēc droši vien ieiešu jauki vannā un...
Jā.
Iedosi no manis viņai lielu buču?
Jā. Es arī tevi mīlu.
Atā.
Tēloju, ka esmu mierīgs.
Dārgais. Tu vienmēr esi mierīgs.
Esat gatavs iet pie galdiņa, kungs?
Vai zināt? Atvainojos. Vai drīkstu galdiņu atcelt?
Es vienkārši palikšu te un dzeršu. Paldies.
Sveiks.
Sveika.
Bija laba diena?
Es biju pastaigā.
Man bija maza panikas lēkme.
Domāju par braukšanu mājās. Gandrīz aizbraucu. Atgriezos.
Iegāju dušā. Jūtos labāk.
Un tev?
Jā. Es aizgāju papeldēt.
Šķita - vairs tevi neredzēšu. Mēģināju noslīcināties.
Neizdevās, tāpēc nodomāju: jāmēģina tā vietā nodzerties līdz nāvei.
Taču aizvien esmu te. Bet lielākoties visu uztvēru vēsi.
Te ir īsta pieaugušo vide.
Jā, tā ir.
Vai paņēmi līdzi kādas tabletes?
Man tiešām šķita, ka tas ir tavs darbs.
Nolādēts.
Paldies.
Kundze, jums kādu dzērienu?
Pieņemu, ka jūs te nepārdodat MDMA? Ne?
Es atvainojos.
Es dzeršu to pašu, ko viņš.
Paldies. Atdošu jums šo. Liels paldies.
Piedod. Es vienkārši...
Pilnīgi esmu aizmirsusi, kā normāli uzvesties.
Jā, jo tas ir dīvaini. Tas viss ir ellīgi dīvaini.
Priecājos iepazīties. Mani sauc Gerijs.
Gerij. Priecājos iepazīties.
Mani sauc Sāra.
Sāra, jā?
Kāpēc esi te, Sāra?
Esmu atbraukusi uz konferenci.
Par ko?
Narkotiku kontrabandu.
Par vai pret?
Es projektēju laivas, kas klusi brauc.
Ved preci turp un atpakaļ.
Un tu?
Es īstenībā bēgu no policijas.
Nupat piesavinājos 15 miljonus savas kompānijas naudas.
Tas ir ļoti iespaidīgi.
Jā. Bija, līdz viņi atkoda manu paroli.
- Nu, kāda tā bija? - Gerijsirleģenda41.
Dzēriens, kundze.
- Paldies. - Nav par ko.
Tas ir...
Tas ir vispār jocīgi, es īstenībā gribu nopirkt laivu, Sāra.
Man ir jāaizbēg uz Sentlūsiju.
Uz Sentlūsiju, tiešām?
- Tas ir ļoti jauki. - Ļoti jauki.
Domāju, varu palīdzēt tur tikt.
- Jā? - Bet ir kāds āķis.
Tā jau man likās. Kāds tas ir?
Gribu piedalīties. Es braukšu tev līdzi.
Kā tas varētu notikt?
Mums būtu jāizbrauc no paša rīta.
Pa taisno laivā.
Jātiek Sentlūsijā pirms saulrieta.
- Ātra laiva. - Ļoti ātra.
Kas būs, kad tur nonāksim?
- Nopirksim visu šmigu. - Izdzersim valsti sausu.
Pārslēgsimies uz tabletēm.
Un heroīnu. Ja viņiem būs.
Ir vēl viens āķis.
Kāds tas ir?
Mums būtu visu dienu, katru dienu jādrāžas,
jo man ir milzīga seksuālā iekāre.
- Tiešām? - Jā. Diemžēl varētu izjaukt darījumu.
Nu...
Ja par to dabūju laivu.
Iedzersim par to, Gerij.
Kāpēc ne, Sāra.
Bļāviens.
Kā ar septīto? Tad es būšu Īrijā.
Esmu Velsā.
Der. Varam tikties pusceļā kuģī.
Nolemts.
Atbrauksi pie manis uz Īriju, kad beigsi garlaicīgo darba lietu Velsā.
Dosi mājienu? Kur Īrijā?
Nē. Tev jāuzmin.
Vai aizsūtīšu īsziņā.
Kā vieglāk. Bet man jābeidz.
Lūkass otrdien ved Sašu uz Glāzgovu satikt omīti.
Varbūt varam tad uz nakti aizmukt.
Man nākamnedēļ intervija Spānijā.
Speciāli spīdzini mani?
O, jā. Tā plānoju sev grafiku.
Nākamo reizi es varbūt varētu tajā vīkendā, kad ir 23.
Tas šķiet tik tālu. Ko man tikmēr darīt?
Izgriez no kartona manu seju un pieliec pie sienas.
- Un ilgpilni uz to blenzt? - Jā.
- Ar erekciju? - Jā.
- Man šķiet, tu būtu lielisks tētis. - Tāpēc, ka mans bija mēsls?
Tagad.
Mana mamma jautāja par tevi.
Tiešām?
Jā. Viņa teica: "Kā viņai iet? Tu viņu vēl satiec?"
Es teicu: "Jā, satieku. Zini? Dažreiz satieku."
Es teicu: "Īstenībā mēs joprojām esam ļoti labi draugi."
Viņa priecājās to dzirdēt.
Tā tu teici? Ka esam labi draugi?
- Es teicu, ka esam ļoti tuvi. - Tik tuvi.
Es teicu, ka esam tik tuvi, ka dažbrīd īstenībā esmu viņā.
- Tagad. - Pat ne tuvu.
- Cik tev bija gadu, kad viņi izšķīrās? - Tikai astoņi deviņi.
Tu pēc tam vēl viņu satiki?
Nu, viņam bija jauna draudzene, viņa bija dzērāja un šausmīga.
Un vienā vīkendā viņš atbrauca pēc manis, bijām mašīnā,
un es viņam teicu, ka negribu tur braukt.
Un es teicu: "Vai varam pavadīt laiku divatā?"
Un viņš kļuva ļoti, ļoti kluss.
Un viņš apgrieza mašīnu riņķī
un aizveda mani atpakaļ uz mājām, un izlaida mani.
Tā bija pēdējā reize, kad viņu redzējām.
Kas tas par skatienu?
Zini, tad, kad tu esi pret mani atklāts, tas mani ļoti uzbudina.
Sasodīts.
Tu esi izvirtule.
Mani vienu dienu pasauca boss.
Viņi grib, lai atveru biroju Honkongā.
Grib paplašināties starptautiski.
Tā izklausās pēc lielas iespējas.
Jā.
Tas mani aizvestu ļoti tālu prom.
Jā.
Labi. Es tevi pavadīšu.
Nē, nevajag.
- Tiešām? - Jā.
Paldies.
Es nevaru Lūkasu pamest.
Un es tev nekad to nelūgtu.
Es tevi mīlu.
Jā?
Es arī tevi mīlu.
Nu ej nu.
Redzēju, Klēra iegāja.
Ei, Saimon. Saimon.
Sveiks.
Sveiks, draugs.
- Prieks satikt. - Man arī.
- Sveika. - Sveiks, idiņ.
Kā iet?
Jā. Labi.
Vai mums iet... Vai mums iet iekšā?
- Jā? - Jā.
- Lieliski. - Labi noliki mašīnu?
- Nedaudz tālāk. - O, jauki.
Klau...
būtu jauki, ja mēs ar tevi varētu vēlāk kārtīgi parunāt.
Jā. Protams.
Jauki.
Kā klājas? Ļoti gaidīju šo dienu.
Dāmas un kungi, lūdzu, piecelieties - līgava un līgava.
Skaisti!
Rekur viņš ir.
- Ei, draugs. Kā iet? - Ei.
- Labi, vecīt. Jā. - Labs vakars?
Jā. Labs. Un tev?
Jā. Izcils. O, jā. Paņemšu tev dzērienu.
Es jau nupat pasūtīju. Vai gribi kaut ko?
- Jā, pie velna. Tekilu. - Labi.
Atvaino, vecīt. Piedod. Vai varu dabūt arī tekilu?
- Prozit. - Paldies.
- Nu, kā iet? Labi? - Jā. Man iet labi. Kā tev?
Jā. Vispār viss ir tiešām lieliski.
Saša ir tik jaukā vecumā,
un Lora...
Lora šobrīd jūtas labi. Tāpēc es esmu ļoti laimīgs.
Man prieks to dzirdēt.
Paldies.
Paklau, Saimon, man tev ir jājautā.
Vai ar tevi un Loru ir kaut kas noticis?
Kā tu to domā?
Es nezinu. Vai kaut kas notika?
Man ir sajūta, ka neesam tevi redzējuši kādu gadu, vecīt.
Klau, lai kas tas būtu, noteikti varam atrisināt.
Esmu drošs, ka Lorai tevis trūkst. Tiešām.
Vecīt, nē.
Mums viss kārtībā. Domāju, mūsu attiecības nav mainījušās.
Vismaz cik attiecas uz mani.
Es vienkārši esmu ellīgi aizņemts darbā.
Īstenībā es nevienu nesatieku.
Labi. Jā. Tiešām?
Es tā domāju. Jā. Ja vien viņa nav ko teikusi. Es...
- Nē. Nē, klau... Ei, klau... - Jā. Ir...
- ...labi. Esmu priecīgs. Biju nobažījies. - Labi.
Vienkārši... Nu, vienkārši ir daudz labāk, kad tu esi mūsu dzīvē.
- Tāpēc... - Vecīt, tas ir...
- Tu esi ļoti laipns, esmu pateicīgs. - Nav par ko.
Pag. Nu klau, kas notiek?
Lora teica, ka tu pieņēmi darbu Honkongā.
Nē. Man bija tas jāatsaka. Man pārāk daudz bija darāmā te.
Prozit, čomiņ. Nuja, nuja.
Nuja, jā. Tevi daudz kas te tur.
Man jāaiznes šīs cilvēkiem, jo viņi...
- Nē. Zinu, piedod. - Nē. Tu... Prieks, ka aprunājāmies.
- Nuja. Man arī. - Klau, tiksimies.
- Labi. Tiksimies. - Paldies.
Varenas deju kustības. Tikai nebrauc dzēris.
Nē. Šajos nav alkohola.
Malacis. Labi, tiksimies.
SK-84 uz Amsterdamu dodas ceļā pēc 10 minūtēm no 10. vārtiem.
Pēdējais uzaicinājums uz Amsterdamu.
Ei. Kur tu esi?
Ei. Klau...
Es vēl esmu mājās. Diez vai paspēšu.
- Tu joko. - Nu, man žēl.
Es teicu, ka došos preses tūrē ar Dženiju, un tad viņa nevarēja mani sadabūt rokā.
Viņa piezvanīja Lūkasam, ir pilnīgs vājprāts.
Tu jau esi tur?
Jā. Stāvu izlidošanas zonā kā tāda aita.
Piedod. Es gribu tur būt.
Nē. Neatvainojies. Nekas. Vienkārši... tāda vilšanās.
Varbūt brauc vienalga.
Jauks ceļojums. Viss rezervēts.
Nē. Bez tevis nav jēgas.
Piedod.
Lūdzu, beidz atvainoties. Es...
- Lora, kur mašīnas atslēgas? - ...neniknojos uz tevi.
- Man jābeidz. Piedod. - Es ļoti gaidīju,
lai varētu...
Jā.
Es nespēju pastūrēt!
- Galīgi garām. Tev krēsls kustas? - Nē.
Lieliski. Uzvarējāt!
Jā. Skaisti.
Jā.
Labi, neej tālu.
Spēle beigusies. Vēlreiz?
- Sviests. - Spēle beigusies.
- Tā. Tagad klaunu? - Jā.
Velns. Lūkas, lūdzu, piedod. Es pilnībā sajaucu datumus.
Jā. Nē, nē. Nekas. Tiešām nekas. Es varu to atcelt.
Jā. Nu, es atgriezīšos rīt no paša rīta.
Varu izbraukt agri. Nē, nē, nē. Nekādu problēmu.
Nobučo viņu no manis, jā? Mīlu tevi.
Vai tu kādreiz domā par Andreu?
Dažreiz.
Viņa zināja, vai ne?
Vai tu viņu mīlēji?
Es centos.
Piedod.
Neatvainojies!
Nekad nebija tā kā ar tevi.
Zinu, bet viņa noteikti apdomā katru mirkli
un prāto, vai tad, kad teici, ka tu viņu mīli, tu to domāji no sirds.
Kas notiek?
Mēs sāpinām cilvēkus.
Un viņi pat par to nezina.
Cilvēki šķiras.
Nevajag.
Tā notiek visu laiku.
Mums ir bērns.
Pat cilvēki ar bērniem.
Es nepametīšu Lūkasu.
Diez vai tu īsti saproti, cik man tas ir sarežģīti.
Domā - man ir viegli?
Zini, kas notiek, kad šķiramies?
Man ir, nu, jāiet mājās vienam un jāsēž tumsā,
un jāgaida, kad tev labpatiks mani atkal satikt.
Un man ir vīrs, bērns un lieliska dzīve, ko turpinu graut.
Un ik reizi, kad viņš pret mani ir jauks, es jūtos kā briesmone.
- Zinu. Saprotu. - Nē, nesaproti.
Tu nesaproti. Tev tiek viss labais.
Piedod. Tas ir... Tev tas ir viegli. Tā vienkārši ir.
Ko tu dari?
Es nestrīdēšos tikai sūda apenēs.
Labi. Vai man arī saģērbties?
Man vairs ar to nepietiek.
Ko tu gribi teikt?
Tev viņš jāpamet.
Nevajag. Tu man apsolīji.
- Jā. Pirms daudziem gadiem. - Nē. Tu man apsolīji.
Lora, cilvēki mainās. Man ir ļauts mainīties.
Saimon, nedomāju, ka tu gribi ko vairāk.
Es speciāli tevi neiesaistu visā, jo nedomāju, ka tu ar to tiktu galā.
Es to vien vēlos. Vēlos visā būt kopā ar tevi.
Bet es to nevēlos.
Mēs to nedarām. Tam man jau kāds ir.
Es Lūkasu mīlu, tiešām. Un es negribu viņu pamest, es tev teicu.
Piedod.
Varbūt tev vajag veikt to testu.
Tas ir labs. Tiešām. Tev nāktu par labu.
Tas ir tavs risinājums?
Es gribu, lai esi laimīgs.
Man nevajag veikt testu. Es jau to zinu. Tā esi tu.
Tu esi mana otra pusīte.
Bet es neesmu.
Es vienmēr esmu bijis tev līdzās. Nesaki, ka man tiek tikai viss labais.
Esmu tev atdevis pusi savas dzīves, jo es tevi mīlu. Tas nav skaidrs?
Bet vairāk par šo nekad nevarētu būt.
Jā.
Nu bļāviens.
Tu tiešām iesi prom?
Neesi tāds muļķis! Tu rīkojies kā štrunta bērns.
Tu rīkojies kā štrunta bērns, Saimon. Nāc atpakaļ.
Tu rīkojies kā štrunta bērns.
Bet par mani neuztraucies, man bez tevis viss būs labi.
Jā. Tā būs.
Velns.
- Ei. - Necelies.
- Sveika. Prieks iepazīties. - Sveiks.
- Paldies, ka atnāci. - Piedod. Nokavēju.
Nemuļķojies. Londona. Sastrēgumstunda.
- Tu skrēji. - Jā.
Sveika.
Sveika. Tāds prieks tevi redzēt.
Jā.
Menijs reiz kaut ko uzrakstīja manam žurnālam.
Viņš teica, tev bijuši šausmīgi randiņi.
- Taisnība. - Skaidrs.
Viņš man teica: "Tev viņa jāsatiek,
jo viņa pēdējā laikā satikusi tikai kretīnus."
Un es nodomāju: "Tu mani pievienosi tam sarakstam?"
Tā Menijs noreklamēja?
- Tā norunāja randiņu? - Jā.
- Labi. Nuja. - Lieliski. Paldies, Menij.
Vai esi kādreiz saticis cilvēku un nodomājis:
"Ko es pateicu, kas lika tev domāt, ka es būtu kopā ar to ķēmu?"
- Zinu, ko tu domā. Jā. - Jā.
- Man tā bieži bijis. - Jā.
Menijs pateica, ka tu ienīsti to testu.
Tas mani pārliecināja.
Ienīstu. Tas iznīcināja mūsu dzīvi. Un tu?
Jā. Tieši tā.
Kaut viņi nebūtu to atklājuši. Sasodītie zinātnieki.
Mēs varētu būt pēdējie uz zemes, kas vēl turas pretī.
Jā. Pagaidi. Tūlīt būšu atpakaļ.
- Viņu sauc Patriss. - Patriss.
Un viņš dzīvo Argentīnā.
Jā. Nedaudz murgaini, bet,
jā, mēs atkal tiksimies oktobrī un...
Jā. Mēs runājam katru dienu, un viņš ir ļoti seksīgs.
Tas ir tik forši, jo tu biji noskaņota pret testu.
Nu, kas notika?
Jā. Nu...
īstenībā tas notika tavā ietekmē.
Ko? Kā?
Klau, es zinu, ka starp tevi un Saimonu kaut kas bija.
Varbūt tas bija kaut kas. Varbūt nekas.
Es nezinu. Nav svarīgi.
Es tikai zinu, ka viņš noteikti mīlēja tevi.
- Un ka tur noteikti kaut kas bija. - Bet es neesmu...
Es neesmu mūžību Saimonu satikusi.
Jā. Nē. Tiešām, tas nekas. Es to saprotu.
Un es par to bēdājos, nu, ļoti ilgu laiku,
bet es vienkārši redzu, ka,
zini, pēc visa šī laika tu joprojām esi kopā ar Lūkasu.
Vai ne? Un viņš joprojām ir ar tevi.
Un tas ir uz mūžu.
Un jūs esat ļoti laimīgi, vai ne?
Tā ir. Jā.
Es Lūkasu mīlu.
Mēs tiešām esam ļoti laimīgi.
Jā. Redzi, tieši tas. Tu esi pierādījums.
Un, kad es satiku Patrisu, es vienkārši to sajutu.
Ļoti par tevi priecājos.
Paldies.
Esmu klāt.
Labi.
Bija jautri.
Jā. Bija.
Vai atkārtosim kādreiz?
Jā. Protams. Darām to!
Redzi, tik forši ir pašiem izdarīt izvēles.
Uz drīzu tikšanos!
- Sveika. Piedod, kavēju. - Sveika, Dženij.
- Nekas. Ņēmu vērā Dženijas laiku. - Ej galīgi.
- Tu labi smaržo. - Tu arī labi smaržo.
- Tad tu esi gatava teikt ievadvārdus? - Jā, protams.
Labi, tad mums vajag te dažus krēslus. Domāju, Džeja gatava sākt.
Zina, kuru nodaļu viņa lasīs?
Jā, zina.
- Devīto vai desmito. - Labi.
Viņa nav izlēmusi. Tu zini, kāda viņa šobrīd ir.
- Sveiki. - Viņiem vismaz ir dzērieni.
Jā. Lūdzu.
- Drīkstam? - Paldies.
Sveika.
Saimon.
- Indij. - Kā tev iet?
- Kā tev, vecīt? Prieks redzēt. - Ļoti labi.
Indijs rakstīja vasaras numuram, un viņš lieliski ievēro termiņus,
- kas ir retums, tāpēc paldies. - Laipni.
Kad pēdējoreiz satiku, viņš man to neteica.
Kā jums patīk grāmatas atvēršana?
Vispār... Man šķiet aizraujoši.
Kas viņš ir?
Tas ir...
Viņš agrāk bija kopā ar manu draudzeni. Visai sen, tāpēc neesmu gadiem redzējusi.
Viņš ir kopā ar žurnālisti no Culture, ceru, viņa uzrakstīs cildinošu recenziju.
Nāksi?
Zini, Dženij, vai neiebilsti teikt ievadvārdus?
Paga, kas noticis?
Es vienkārši... Es nejūtos... Es nejūtos diez ko labi.
Jā. Protams.
Zini - man patīk publiskas uzstāšanās.
Labdien, esat visi laipni lūgti.
Brīnišķīgi jūs šeit šovakar redzēt.
Mums jums izplānots ļoti īpašs vakars.
"Pat ja viņa būtu spējusi savas jūtas artikulēt,
viņa bija droša - Kreigs tās nesaprastu.
Viņš neizskatījās pēc vīrieša, kuru saviļņotu sirdslietas.
Kurai sievietei gan patiktu dzirdēt vīrieti,
ar kuru pirmoreiz sazinājās pieaugušo čatā?
Bet viņa vienalga nespēja saprast, kāpēc
Endrū ziņas nākamajās sešās stundās bija atšķirīgas.
Viņam bija pieejama tā pati interpunkcija un burti.
Tas pats pamata vārdu krājums ar jokiem, trūkumiem, ierobežojumiem un vērienu.
Tas bija kaut kas tuvāks sajūtām nekā valodai.
No tiem pašiem burtiem, cik nu alfabētā ir,
un veidiem, kā cilvēki izdomājuši tos sapludināt
un izgrebt gabalus, viņš spēja uzburt kaut ko sakarīgu."
Lora!
Tu tā taisījies aiziet?
Bez: "Sveiks, Saimon. Kā tev iet?"
Sveiks, Saimon. Kā tev iet?
Labi. Paldies.
Un tev?
Tu labi izskaties.
Paldies. Tu arī.
Kā iet Lūkasam?
Lieliski.
Un Sašai?
Jā, viss labi.
Labi.
Esmu te kopā ar draudzeni.
Tas ir lieliski.
Jā, tā ir.
Vai viņa ir tava...
Mans tosters?
Nē.
Cik ilgi esat kopā?
Neilgi.
Cenšos dzīvot tālāk, kopš tu,
zini, aiztinies.
- Es neaiztinos. Tu aiztinies. - Lūdzu, nevajag.
Es tev zvanīju tik daudz reižu.
Jā, nevarēju atbildēt, Saimon.
Es vienkārši nespēju... atbildēt.
Es pārvākšos uz Kaliforniju.
Man piedāvāja darbu, un tā ir laba iespēja.
Un mani te vairs nekas netur, tāpēc...
Nē, laikam netur.
Pēc mēneša braucu prom.
Man jāiet. Jāpaskaidro, kāpēc izgāju.
Bet bija prieks tevi satikt.
Es neprotu nevienu citu mīlēt.
Tikai tevi.
Tu man esi kā...
Tu man esi kā sasodīts heroīns.
Tu neesi heroīnu lietojis.
Tu nezini. Varbūt esmu.
Zinu gan.
Oho.
Man patīk.
Es gribu lēkt iekšā. Es gribu lēkt iekšā.
Es piezvanīju savam tētim.
Oho. Tas ir ļoti labi.
Viņš...
pirms četriem gadiem nomiris.
Neviens nebija mūs informējis.
Jēziņ, Saimon. Man ļoti žēl.
Nē... Nekas. Tas ir...
Nebiju viņu redzējis kādus... 35 gadus.
Nezinu, ko es gaidīju,
uz kādu iedomātu noslēgumu cerēju.
Ak, Saimon.
Tad kāpēc tu viņam zvanīji?
Negribēju vēl ko nožēlot.
Man vajadzēja tev pateikt.
Tajā dienā, kad tu veici testu, man vajadzēja tev pateikt, ka tevi mīlu.
Vajadzēja tev teikt, lai neej iekšā.
Nu, kas tev liek domāt, ka tas būtu mani apturējis?
Nāc ūdenī.
Kas tas?
Es kāvos ar vitrīnu un zaudēju.
Kā viņa izskatījās?
Nav tava darīšana, kādas blēņas es daru ar vitrīnu.
Viņai bija ļoti asi zobi, vai ne?
Kur tu satiki to vampīrsievieti?
Es biju auto stāvvietā. Teicu viņai: "Esi ēdusi?"
Un ko viņa atbildēja?
Viņa teica: "Vēl ne."
Es teicu: "Gribi iekost?"
Pārpratu situāciju, kurā biju nonācis.
Nu re.
Man jāatbild.
Man jāatbild. Man jāatbild.
Sveiks. Labi, un tev?
Jā, jā. Nē, tiešām labi.
Visi ieradās.
Domāju, mēs pārdevām kādu tūkstoti.
Jā, tieši tā. Kā iet tev?
Tiešām?
Vai es naktī krācu?
Tā biji tu? Man šķita - jūras briesmonis.
Kā es tev varu patikt?
Man patīk. Ļoti nomierinoši.
Apmēram tā...
Ļoti juteklīgi.
Cik mums palicis laika?
Mašīna ir ceļā.
Skaidrs.
Kad tu brauksi prom?
Pēc nedēļas.
Varbūt varu braukt tev līdzi.
Kā gan?
Nu, mums būtu jādodas uzreiz. Es nevarētu braukt uz mājām.
Jā, tu nevarētu braukt uz mājām.
Mums būtu jābrauc pa taisno uz lidostu, jālido uz Ameriku...
Atradīsim foršu dzīvokli.
Ļoti foršu. Visi dīvāni būs no ādas.
Pretīgi, pretīgi dīvāni. Viegli tīrāmi.
Nopirksim visu šmigu.
Izdzersim valsti sausu.
Ātri atradīsim dīleri.
Pārslēgsimies uz heroīnu.
Un kokaīnu, ja viņiem ir.
Sakaifosimies no saviem krājumiem.
Visu dienu mīlēsimies.
Nepārtraukti daudz mīlēsimies un lietosim narkotikas.
Pēc mēneša būtu miruši.
Bet kas tas būtu par mēnesi.
Vislabākais.
Vai es tev nodarīju pāri?
Kā tu to domā?
Vai es tev liedzu būt laimīgam?
Lora...
Šie mirkļi ar tevi...
tie bijuši skaistākie brīži manā dzīvē.
Manā arī.
Ir klāt.
Pavadīšu tevi.
Lūdzu, nevajag.
Ei.
Man tevis trūks.
Katru mīļu dienu.
Tulkojusi Laura Hansone