Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Díky všem, že jste dnes přišli.
Vážím si toho.
Kdybyste netušili, proč jsem na turné,
tak je to proto, že před pár měsíci to bylo dvacet let, co dělám komika.
Jo. Děkuju.
Děkuju.
Můj agent mi řekl: „Anthony, 20 let je velký úspěch pro každýho komika.
Musíš to oslavit.
Vyber si svý oblíbený města a udělej v nich show.“
A já řekl: „Ne, díky.
Radši zajedu do Milwaukee.“
ANTHONY JESELNIK: KOSTI APOD.
Ale ne…
Jsem nadšenej, že tu jsem.
Mám skvělou zprávu.
Po 20 letech jako stand-up komik
jsem minulej víkend konečně dotáhl svoje vystoupení k dokonalosti.
Abych řekl pravdu, dokonalý mi to přišlo už předtím.
Ale minulou sobotu mi někdo z publika řekl pravý opak.
Minulou sobotu večer
jsem vystupoval v New Yorku.
Po vystoupení jsem měl namířeno k autu.
Ale dohnala mě nějaká žena z publika.
Skoro mě srazila na zem.
„Anthony, ten poslední vtip, co jste dnes řekl,
je prostě problematický.
Musíte se nad tím zamyslet
a pozměnit ho.“
Tak jsem ho změnil.
Teď je to můj úvodní vtip.
Takže ho vám teď povím.
Vysvětlím, co se stalo s tou ženskou.
A pak všem dokážu, že jsem prostě nejlepší.
Hele.
Jako komik
mám zodpovědnost.
Zodpovědnost, kterou beru fakt vážně.
Zodpovědnost postavit se před lidi, co neznám,
a sdělit vám svůj názor na trans komunitu.
Jo. Přesně tak.
Tomu se prostě v týhle době nevyhnete.
Máme to v příručce.
Mám takovej pocit,
že trans komunita
je jako kdysi těhotný ženy.
A to proto,
že není zdvořilý tipovat, jestli jsou, nebo ne.
V tomhle mi fakt věřte.
Naprosto nikdy…
Nikdy neříkejte: „Čau.
Ve kterým měsíci seš?
Necháš si to, nebo ne?“
To nedělejte.
I když se trefíte,
je to neslušný.
Dělejte to jako já.
Jdu na to mazaně.
Neptám se na otázky.
Když chci něco zjistit,
nabídnu vám drink.
„Tady máš. Dej si sklenku bourbonu.“
A když řeknou: „No, jsem v sedmém měsíci, Anthony.“,
tak jim můžu říct: „Panebože, vypadáš skvěle.“
Ale když si ten drink vezmou,
jsou trans.
Samozřejmě
všem je jasný,
že to je závěrečnej vtip.
Mohl bych teď odejít a nic by se nestalo.
Ale ta ženská mě chytla.
Začala se se mnou hádat.
„Chci se vás zeptat,
jaký je váš záměr s tím vtipem o trans lidech?“
Říkám: „Můj záměr je rozesmát trans lidi.“
Umíte si to představit? Zapsal bych se do dějin.
Řekla mi: „Anthony,
asi si to vůbec neuvědomujete,
ale váš vtip si můžou někteří trans lidi špatně vyložit,
protože nemůžou mít svoje vlastní děti
a váš vtip naznačuje, že opakem těhotné ženy
je trans žena, a to by je mohlo zranit.“
A já souhlasím.
To by je mohlo zranit.
Ale ne, když to řeknu já.
Já mám totiž trans lidi rád.
S trans komunitou soucítím.
Já teda trans nejsem,
ale taky na mě vždycky řvou za to, že lezu na špatný záchody.
Trans lidi mám rád. Víte, co nesnáším?
Těhotný ženy.
Ať si ty obtloustlý nány vyserou voko, co?
Měli by jim zakázat závodně sportovat.
Hele.
Přiznávám,
že jsem se z toho poučil.
Než mě popadla ta ženská,
tak jsem nevěděl, že trans lidi
nesnáší těhotný ženy tak moc jako já.
O to víc si jich vážím.
Takže jestli je tu dneska náhodou někdo trans
a urazil vás můj první vtip,
tak tady mám další,
který jsem vymyslel jen pro vás.
Minulej týden jsem viděl, jak těhotnou ženskou srazil autobus.
Tomu já teprv říkám
slavnostní odhalení pohlaví.
Čemu se jako smějete?
Ten nebyl pro vás.
Byl jen pro moje trans kamarády.
Nesnáší těhotný ženy,
nesnáší děti.
Jedna kamarádka se mě zeptala,
jestli budu dárce spermatu pro její dítě.
Tak jsem řekl: „Nevím.
Je to velký rozhodnutí.
Kolik má tvý dítě let?“
Pro ty, co přišli pozdě. Nesnáším děti.
Fakt je nesnáším.
Takovej prostě jsem.
A co mě překvapuje je,
že když jsem teď starší, mám přátele
a lidi z rodiny, co si děti pořizují,
ale já je nesoudím.
Klidně si zničte život.
Ale překvapuje mě, že mi posílají fotky svých dětí.
„Tohle se mu bude líbit. Odeslat.“
Já se na ně dívat nechci.
Jediný případ, kdy mám radost z fotky dítěte na mým telefonu
je při zprávě o pohřešovaném. Jinak…
Jinak to na mě nezkoušejte.
Tyhle zprávy od kámošů jsem dřív ignoroval.
Ignoroval jsem je a nereagoval.
Pak měla dítě sestra.
Začala se na mě zlobit.
„Děláš si srandu, Anthony? Ani neodpovíš?
Nic neřekneš na tuhle fotku tvé krásné neteře,
jak kurví malování prsty?“
Tak jsem přišel s plánem.
Kdykoli,
když mi někdo pošle fotku svých dětí,
tak jim odpovím vždycky stejně.
„Dík.
Tuhle si nechám na později.“
Hele, funguje to.
Zkuste to. Funguje to.
Sestra se mi neozvala už rok. Úplná paráda.
Jako spousta lidí
jsem většinu pandemie strávil zavřenej doma.
Čuměl jsem do zdi a šílel z toho.
Začal jsem na netu kupovat divný věci.
Rozhodl jsem si vydekorovat dům.
O designu interiérů vím kulový.
Ale vím, co se mi líbí.
Tak jsem šel na eBay a zaplatil 500 dolarů
za dětskou rakev.
Říkal jsem si, že to bude dobrá starožitnost.
Dáte si to do obýváku
a rozproudí to konverzaci.
Ale stejně jako u jiných věcí, co jsme si během pandemie koupili,
toho teď lituju.
Když už mi konečně přišla,
byla prázdná.
Hele, lidi.
Fakt nesnáším děti.
Ani s nima v dnešní době nemůžu mluvit.
Nedávno ke mně přišel synovec.
Říká: „Strejdo Anthony,
ve škole mě šikanuje jinej kluk.“
Tak říkám: „Nenech si to líbit. Zlom mu nos.
Nechá tě na pokoji.“
„Ale strejdo Anthony,
to je toxická maskulinita.“
Tak to jsem si nenechal líbit.
Přišli jste sem, abyste si užili sobotní večer.
Vím přesně, co chcete.
Pokecáme o politice. Jdeme na to.
Řeknu vám, co je s touhle zemí špatně.
Řeknu vám, v čem je problém se Spojenými státy americkými.
V této zemi vám musí být 16 let,
než dostanete řidičák.
To dává smysl.
Ale musí vám být 18, aby vás brali jako dospělého. Abyste mohli volit.
To je pěkná sračka.
Jestli jste dostatečně staří a vyzrálí na to,
abyste mohli bezpečně řídit auto na ulici,
tak bych s vámi podle mě měl mít dovoleno mít sex.
Není to tak?
No nic…
To je ten jedinej problém naší země.
Tento víkend jsem s tímto materiálem na turné už 18 měsíců.
A to nejlepší
na tomhle 18měsíčním turné po celé zemi
bylo vyprávět ten poslední vtip na jihu.
Tolik jsem se toho naučil
o naší skvělé zemi.
Hned na začátku turné před 18 měsíci
jsem vystupoval v Alabamě.
Řekl jsem ten vtip
a chlápek v publiku vstal a říká:
„Nerad ti to kazím,
ale v Alabamě je věková hranice souhlasu 16 let, takže si to změň.“
Říkám: „Fakt?
Vy byste to měli změnit.“
O pár týdnů později
jsem vystupoval v Mississippi.
Řekl jsem jim ten vtip a taky to, co se stalo v Alabamě.
Chlápek v publiku vstal a říká: „V Mississippi je ta hranice 14 let.“
A já na to: „No to mě poser!
To je perfektní.“
Přesně za tohle Otcové zakladatelé bojovali.
Mám kamaráda, co pracuje pro FBI.
Vydává se za 12letou holku.
Celý den si na internetu povídá s pedofily.
Nevím, co v FBI dělá, ale…
Bude to…
Mám pocit, že velká novinka,
o které v dnešní době slyším víc a víc, je závislost na pornu.
Ať už jsem kdekoli,
někdo si stěžuje na svoji závislost na pornu.
Já ale ne.
Já se sebou problém nemám.
Ale před pár měsíci jsem byl na rodinném setkání.
Velké rodinné setkání Jeselnikových.
Byli tam všichni.
Hned první večer
jsme byli v obřím sále a společně jsme jako rodina večeřeli.
Najednou se postavil bratranec.
Je mu 15 let.
Říká: „Musím vám něco oznámit.
Chci vám říct,
že trpím závislostí na pornu.
A je to hrozný.
Ale snažím se z toho dostat.“
Nikdo z rodiny nevěděl, co říct.
Generace Jeselnikových na sebe jen zíraly.
Chtěli si prostě jen dát večeři.
Tak jsem vstal.
Říkám: „Hele, kámo.
Můžeme se koukat na něco jinýho.
Pustíme si třeba fotbal, jestli chceš.
Ale kdy se takhle zase všichni sejdeme?“
Nejsem závislej na pornu.
Koukám na zdravý množství porna.
Mám svý oblíbený.
Včera jsem byl v baru
a viděl jsem, jak na konci baru sedí moje nejoblíbenější pornohvězda.
Nevěřil jsem svým očím.
Řekl jsem barmanovi: „Dám si další pivo.
A vidíte tamhle tu holku?
Neměla by tu být. Je jí 13.“
No,
tady si diváci většinou začnou stěžovat.
„Anthony, proč děláš tolik vtipů o zneužívání dětí?
A proč je děláš všechny hned na začátku?“
A tady musím na chvíli vystoupení pozastavit
a vysvětlit divákům koncept šibeničního humoru.
Šibeniční humor, to je moje.
Je to, když ve světě vidíte něco,
co je tak strašný, že se tomu musíte smát.
Protože jinak by vás to zničilo.
Před pár měsíci jsem četl noviny
a narazil jsem na článek o knězovi z mého rodného města,
kterého zatkli za zneužívání ministranta
ve stejném kostele, kde jsem jako malej dělal ministranta já.
Bylo to strašný. To se mohlo stát mně.
Kdybych se stal knězem.
Rádi se bavíme.
S hrdostí vám prozradím, že jsem nikdy v životě
nezaplatil za sex s prostitutkou.
A něco vám řeknu.
Fakt je to nasere.
Na Milwaukee se mi líbí jedna věc.
Je to ta jediná věc, co se mi líbí na Milwaukee.
Vypadá to jako bezpečný místo k životu.
Možná ne vám,
ale v porovnání s Los Angeles je tohle ráj. Panebože.
Moje čtvrť šla v posledních letech do sraček.
Je nebezpečná.
Nedávno jedna ženská z okolí venčila psa
a ukradli jí ho se zbraní v ruce.
Teď je to můj pes.
V Milwaukee se mi líbí.
Vždycky tady rád vystupuju.
Jedno z nejlepších městeček stand-up komedie, Milwaukee.
Jo.
Vracet se do Milwaukee mi zvedne náladu.
Což jsem teď fakt potřeboval.
Poslední dobou se necítím nejlíp.
Nedávno jsem ztratil kamarádku.
Taková pitomost.
Šla do nemocnice na kosmetickou operaci.
Jednoduchá operace zmenšení prsou. Nepřežila to.
Zemřela přímo na operačním stole.
Teda tak to beru já.
Z nějakýho důvodu tohle je ten nejkontroverznější vtip celýho večera.
A jestli jste se nesmáli, tak nevadí.
Ale umíte to snad kurva líp?
Dělám to už 20 let.
A budu upřímnej.
Netušil jsem, že už je to 20 let, než mi to agent řekl.
Nikdy jsem 20 let neviděl jako cíl, kterýho bych měl dosáhnout.
Neposuzuju úspěch podle délky kariéry.
Vnímám úspěch jako dobu,
od který jsem už nemusel mít spolubydlícího.
Je to pravda.
Neměl jsem spolubydlícího už 15 let.
Je mi 45, nemachruju tím.
Můj poslední spolubydlící
měl na video natočenýho
úplně každýho, s kým měl v našem bytě sex.
Jo.
Je to zrazení důvěry.
Ale byla to sranda.
Neměl o tom ani tušení.
Další způsob, jak posuzuju svůj úspěch jako umělec je,
jak dlouho už nemusím mít normální práci.
Zase je to 15 let.
Nenáviděl jsem ty práce.
Představte si mě v zaměstnání před 15 lety.
Pamatuju si jednu práci.
Někdo mi pořád kradl oběd.
Každej den mi někdo kradl oběd,
i když jsem na něm měl jmenovku.
Tušil jsem, kdo to byl, ale nemohl jsem to dokázat.
Tak jsem jednoho dne
nadrtil celou lahvičku projímadla.
Tolik projímadla by ochromilo každýho.
Dal jsem si je do jídla
a čekal jsem,
dokud ten týpek neodběhl na záchod.
A jakmile se zvedl,
posral jsem mu celej stůl.
Jo, skoro z každý práce mě vyhodili.
Vlastně ze všech.
Ze všech kromě té poslední.
Moje poslední zaměstnání
bylo v obří, korporátní, kancelářský budově bez duše.
Zabalil jsem to uprostřed dne po tom,
co jsem viděl, jak 60letá žena
omylem vkročila do prázdné výtahové šachty
a zabila se pádem z 30. patra.
V tu chvíli jsem odtamtud vypadl.
A to byl můj poslední den jako údržbář výtahů.
Jestli mě něco štve po 20 letech stand-up komedie,
tak je to cestování.
Vždycky říkám, že vystupuju zadarmo, ale platíte mi za cestování
a to dneska rozhodně platí.
Předevčírem jsem letěl z New Yorku do Milwaukee.
Dvou a půl hodinový, přímý let. Mělo by to být snadný.
Nastoupím do letadla.
Ženská, co sedí vedle mě, má v klíně schoulenýho 50kilovýho psa.
A já říkám: „Promiňte,
ale co to do prdele má bejt?“
Přísahám bohu, obrátila na mě oči v sloup
a říká: „To je moje zvíře na emocionální podporu.
Mám to potvrzené od doktora.“
„Potvrzené od doktora?
Vážně potřebujete zvíře na emocionální podporu na tento let?“
A ona prej: „Ne.“
A já myslel, že mi praskne hlava.
Nesnáším, když lidi zneužívají systém.
Byl to krátkej let, tak jsem to s ní řešil.
S radostí vám říkám, že než jsme přistáli, tak toho zasranýho psa potřebovala.
Lítání je v posledních letech tak otravný.
Ale všichni, kdo lítají tolik jako já,
vždycky mají nějakej trik.
Každej má svoji vychytávku, která jim lítání usnadní.
Kamarádím se s fakt bohatým párem.
Jsou to milionáři.
A dohromady mají šest dětí.
Vždycky lítají na exotický rodinný dovolený
a kdykoli letí, jejich trik je,
že se rodina rozdělí a letí dvěma odlišnými lety.
Takže kdyby se stalo to nejhorší a jedno letadlo spadlo,
tak už aspoň nemusí řešit děti.
Hele, jestli mám bejt upřímnej,
jestli mám říct pravdu…
Vlastně
žádný ženatý kamarády nemám.
Dřív jsem míval.
Měl jsem spoustu ženatých přátel,
ale všichni se v posledních dvou letech rozvedli.
Úplně všichni.
A něčeho jsem si všiml.
Všechny jejich rozvody
měly dvě společný věci.
Nevěru a mě.
Hele…
Hele, zatím jste byli skvělí.
Nerad vám to dělám,
ale na další vtip nejste dostatečně chytří.
Nebojte. Vysvětlím vám ho.
A konec konců
nejsou to ty nejlepší vtipy?
Máma Sigmunda Freuda musela být děsně sexy.
Jo. Dobrý.
Plno z vás předstíralo smích pro kamery. Vysvětlím to.
Doktor Sigmund Freud.
Nejslavnější psychoanalytik všech dob.
Jeho hlavní teorie, jeho životní dílo,
byla, že každý mladý muž chce zavraždit vlastního otce
a mít sex s vlastní matkou.
Představte si to.
Představte si, jak sexy musel mít mámu,
aby mu kolegové řekli: „Publikuj to.“
Bylo mi 14 let,
když jsem přistihl rodiče při sexu.
To je velká chvíle pro každýho mladíka.
V ten okamžik si uvědomíte, že vaši rodiče jsou víc než jen máma a táta.
Jsou to taky swingeři.
Jo, tu vzpomínku nikdy nedostanu z hlavy.
Taky nikdy nezapomenu na večer na maturitním plese.
Na maturitním plese mi bylo 18 let.
Doma jsem si oblékal oblek,
když do pokoje vešel táta
a dal mi kondom.
Nenápadně mi ho dal při potřesení rukou. Hnus.
Pak se mi podíval přímo do očí a řekl: „Anthony, máš nějaký otázky?“
Říkám: „Jo, tati.
Nemáš nějakej, co je ještě v obalu?“
Táta byl dost pošahanej, jasný?
Všichni tátové jsou divní.
Když jste dítě, tak nepoznáte, jak moc jsou vaši rodiče pošahaní.
Přijdete na to, až jste starší.
Jako malýho mě táta na každý narozeniny
vzal do kuchyně,
postavil mě ke zdi a udělal si malou značku,
aby mi změřil obvod.
A možná to na mně zanechalo následky. Nevím.
Cítím se jako docela normální chlap.
I když se dokážu dost naštvat,
když se mnou někdo mluví o sexu.
Nedávno jsem byl s kámošem na obědě.
Říká: „Anthony,
mám potíže s předčasnou ejakulací.“
Tak říkám: „Fakt?
Co takhle mluvit třeba o baseballu?“
A on: „Anthony, chceš říct ‚myslet na baseball‘?“
Tak já na to: „Je mi u prdele, na co myslíš,
prostě jen nemel o svý předčasný ejakulaci.“
Když jsem vyrůstal,
měl jsem s bratrem sourozeneckou rivalitu.
Trochu se nám to vymklo z rukou.
Jednoho dne šel brácha na dvorek,
sundal mýmu psovi obojek a nechal ho utýct.
Tak jsem mu otrávil rybu.
Myslím, že jsem vyhrál.
Protože druhý den jsem venku psa našel,
nasadil mu obojek a přivedl ho domů.
Ale mýho bratra
ten losos otrávil.
Jo, paráda.
Loni moji rodiče přišli o všechny prachy v podvodných investicích.
Takže samozřejmě přišli za mnou, bohatým a úspěšným synem,
a zeptali se mě, proč jsem to udělal.
Moje rodina neměla moc peněz, když jsem byl malej.
Táta byl dobrovolný hasič.
Víte, co je to dobrovolný hasič?
Je to přesně jako obyčejný hasič,
ale váš syn vás nerespektuje.
Máma to má těžký.
Ve stáří začíná být paranoidní.
V noci nemůže spát, protože se bojí.
Takže mi každý večer před spaním volá
a stěžuje si celý hodiny,
že se bojí usnout ve svým vlastním domě.
Abych se jí zbavil, tak jsem jí po několika měsících
koupil zbraň.
A teď má strach i z toho.
Řekla mi: „Co děláš, Anthony?
Nevíš, že lidi, co mají zbraň,
mají víc než dvakrát větší šanci, že je doma někdo zastřelí?“
Tak říkám: „Mami,
na to spolíhám.“
Hele, možná…
Možná
jsem na ni moc tvrdej.
Taky mám někdy problémy se spaním.
Třeba nedávno.
Nedávno jsem ležel v posteli a nemohl usnout.
Jen jsem celý hodiny zíral v ložnici z okna.
A přísahám,
že jsem viděl souseda, jak v kuchyni zavraždil svoji ženu
a pak tělo dal do pytle na odpadky.
Teď se bojím, že jsem na řadě.
Nevím, jestli mě viděl,
ale rozhodně mě slyšel tleskat.
Tak.
Tenhle vtip mám fakt rád.
Můj bratranec Randy
je asi ten nejhloupější člověk, co jsem kdy potkal.
Většího pitomce neznám.
Nedávno mi říká: „Anthony, koukej na moji novou kérku.
To je japonský znak, co znamená „úžasný“.
Ne, Randy.
To je svastika.
To ví každej, ty vole.
Každej ví,
že to je německej znak, co znamená „úžasný“.
Říkal jsem, že se mi tenhle vtip fakt líbí.
Líbí se mi tak moc,
že býval můj úvodní.
Hned na začátku turné před 18 měsíci
přišel na jedno vystoupení Kanye West.
Vůbec jsem o něm nevěděl.
Dozvěděl jsem se to až druhý den, když Kanye byl v jednom podcastu
a říká: „Šel jsem včera na show Anthony Jeselnika
a jeho úvodní vtip byl tak vymakanej,
že jsem si uvědomil, že nejsem vtipnej.“
To mě naprosto dostalo.
Lepší kompliment jsem nikdy nedostal.
Kanye Westa přede mnou smekl.
Nedělám si srandu, byl jsem nadšenej.
Viděl jsem ten klip stokrát.
Poslal jsem to manažerovi. Říkám: „Dejte mi to na web
a na sociální sítě.
Ty vole, s trochou pomoci od Kanyeho
prodáme kupu lístků.“
A manažer na to: „Zbláznil ses snad, Anthony?
Copak nevíš, co Kanye poslední dobou dělá?“
A já řekl, že ne.
Nekecám.
Býval jsem Kanyeho fanoušek,
ale přestal jsem si ho všímat, když se stal křesťanem.
A můj manažer říká: „No, jen za poslední dva týdny
měl Kanye na sobě tričko White Lives Matter
a říkal šílený, antisemitský věci.“
A já na to: „Ty jo.
Stal se z něj superkřesťan.“
Ten šílenec konečně dočetl celou tu knihu.
Manažer mi řekl, že ten klip můžu použít
na propagaci, když budu chtít,
ale pokud to udělám,
musím přestat s tím vtipem s hákáčem. Ten musí jít určitě pryč.
Jinak prej začnu přitahovat špatnej typ fanoušků
a současní fanoušci si to, co dělám, špatně vyloží.
A proto se mi ten vtip tak líbí.
Jsem proti kultuře rušení.
Děkuju.
To je imitace debilního komika, co se snaží dostat k Roganovi.
Za 20 let stand-up komedie
se mě lidi ptají pořád na ty stejný otázky.
Otázka, kterou dostávám nejvíc, je:
„Co si myslíš o kultuře rušení, Anthony?
Neštve tě to?
Nemáš strach?
Co si myslíš o kultuře rušení?“
Takže to řeknu jasně.
Kultura rušení je mi u prdele.
Co mě štve, jsou komici, co si na kulturu rušení stěžují.
Není to tak těžký. Prostě dělej svou práci.
Komici by měli být bezkonkurenční drsňáci.
Já to vím, protože mám zrcadlo, ty vole.
Kultura rušení mě neděsí.
A taky není zajímavá.
A rozhodně ne nová.
Když jsem byl na vysoký, měl jsem šílenýho profesora.
Chtěl, aby všichni studenti napsali dopis na rozloučenou.
A pak je před celou třídou četl.
Jakmile to rodiče zjistili, okamžitě ho vyhodili.
Ale já jsem se ho jedinej zastal.
Protože s ním aspoň byla matika zábavná.
A ano, zmínil jsem Joea Rogana.
Neberte si to špatně.
Joea mám rád. Je to dobrej chlap a kámoš.
Ale jestli posloucháte jeho podcast, jste totální nula.
Můj švagr je největším fanouškem Joea Rogana.
Neunikne mu ani jeden díl.
Čtyři hodiny mu přijdou málo.
Ale můj švagr je cílová skupina Joea Rogana.
Je to konspirační teoretik.
Šílený konspirační teoretik.
Odmítá stát se dárcem orgánů,
protože si stojí za tím, že když se vám stane nehoda
a záchranáři uvidí, že jste dárce orgánů,
nepokusí se vám zachránit život,
protože chtějí vaše orgány pro někoho jinýho.
Je to šílený, ale nesnažím se mu to vymluvit.
Dělá záchranáře.
Další otázka, co jsem za posledních 20 let slyšel milionkrát:
„Anthony, co je tvůj nejoblíbenější vtip?“
To je snadný. Ten první.
Když jsem před 20 lety začal,
začínal jsem od nuly.
Nikdo mě neznal.
Chodil jsem na open mic večery v L.A.
a vystupoval před zahořklýma open mic komikama, co na nic nereagovali.
Snažil jsem se najít svůj hlas. „Zvládnu to?
Uživím se tím?“ A trvalo to.
Ale jednoho večera jsem šel do kavárny
a poprvý ten vtip vyzkoušel. Změnilo mi to celej život.
Říkám: „Lidi, moje přítelkyně ráda jí čokoládu.
Vždycky ji má v ruce
a ráda vtipkuje, že je na ní závislá.
Říká, ať ji od ní držím dál, protože je závislá.
A to je fakt otravný.
Tak jsem ji jednou posadil do auta a zajel s ní do města.
Ukázal jsem jí závisláky na cracku a říkám: ‚Vidíš je, zlato?
Proč nemůžeš být takhle hubená?‘ “
Nikdy nezapomenu na to, když jsem ho řekl poprvý
v místnosti plný zahořklých open mic komiků,
co na nic nikdy nereagují,
a celá místnost najednou zahučela.
Řekl jsem si: „Ty vole, budu hvězda.“
A samozřejmě o pár let později jsem pak pořádně prorazil
a mohl jsem pár lidí setřít.
Setřel jsem Donalda Trumpa,
Charlieho Sheena a Roseanne Barrovou. Samý legendy.
Lidi se ptají, koho jsem si nejvíc užil.
Charlieho Sheena.
Ale ne kvůli Charliemu Sheenovi.
Charlie Sheen je mi u prdele.
Pár dní předtím jsem doma psal vtipy.
Volali mi z televizního kanálu.
„Anthony, vím, že zbývá už jen pár dní,
ale přidali jsme mezi hosty Mikea Tysona.
Zvládneš na něho vymyslet nějaký stěry?“
O dva dny později
jsem na ten stěr šel se stovkou vtípků o Mikeovi Tysonovi.
Byl jsem tak natěšenej.
Ale když si sedám, přijde chlápek z produkce a říká:
„Anthony, jen se chci zeptat,
nemáš na Mikea Tysona vtípky o znásilnění, že ne?“
Tak říkám: „Proč?“
A on: „Bylo to skoro nemožný
ho sem dostat, aby se nechal setřít.
Slíbili jsme mu, že nezmíníme znásilnění.“
Říkám si: „Myslíme oba toho stejnýho Tysona?“
A stírání už začalo.
Jsem na pódiu. Kamery běží.
Na Mikea Tysona nemám ani jeden vtip.
A to mě štve.
Ale letmo jsem zahlédl, jak Mike Tyson sedí na pódiu.
Mike pije,
kouří a všemu se směje.
Mike reaguje i na vtipy, který ani nejsou o něm.
Mike Tyson
si to pěkně užívá.
Tak si říkám: „Víš co?
Jeden tam pošlu.“
Řekl jsem: „Největší problém Mikea Tysona je,
že jako malej nikdy neměl silnou otcovskou figuru.
Mikeův táta rodinu opustil krátce po tom,
co ho Mike znásilnil.“
Jakmile jsem ten vtip řekl…
Hned, jak jsem ho řekl, jsem toho litoval.
Měl jsem strach.
Podíval jsem se, jestli po mně Mike Tyson neskočí.
Umřu tady?
A jen jsem viděl, jak se Tyson zakloní
a říká: „Tak ten tě dostal, Charlie.“
Hele, za 20 let stand-up komedie
jsem potkal tolik slavných lidí.
A všichni mi byli úplně u prdele.
Až na jednoho.
A tím je Norm Macdonald.
Dávno předtím, než mě vůbec napadlo být komikem,
jsem uctíval Norma Macdonalda.
V dětství to byl můj hrdina.
A tak tomu je i dnes.
Dlouho dobu jsem ho nikde nepotkal.
Ale před pár lety
mi volá můj agent.
„Jak by se ti líbilo
být novým moderátorem pořadu Last Comic Standing?“
A já na to: „Proč bych to kurva měl chtít dělat?
Ten pořad je na hovno.“
Řekl: „Letos bude to jiný.
Letos bude v porotě Norm Macdonald.
Chtěla bys pracovat s Normem?“
A já jsem na to ihned kejvnul.
S Normem jsme spolu natočili osm dílů.
Osm osmihodinových natáčení každý večer po sobě.
První čtyři epizody
jsme si s Normem Macdonaldem absolutně nesedli.
Hádali jsme se ve vysílání
a hádali jsme se i v zákulisí.
Vyloženě jsme se nesnášeli.
A mě to ničilo.
Je to můj hrdina a jediný důvod, proč jsem to vzal.
Takže první čtyři epizody
jsem na tom pracoval a fakt jsem se snažil.
Norm na tom taky pracoval, ale až tak se nesnažil.
Ale po čtyřech epizodách to z nějakýho důvodu klaplo.
Konečně se spolu smějeme a vycházíme. To jsem si přál.
Když jsme show natočili, museli jsme ji spolu propagovat.
Naposledy, co jsem Norma Macdonalda viděl, bylo v zákulisí u Larryho Kinga.
Prvně mluvil se mnou a pak s Normem.
Než jdu na pódium, Norm říká:
„Anthony, vím, že jsme spolu občas nevycházeli
a někdy to skřípalo,
ale jestli do toho půjdeš a věříš mi,
napadlo mě něco vtipnýho, co bychom mohli udělat.“
Říkám: „Jasně, Norme. Seš můj hrdina.
Řekni mi, co chceš udělat.“
A on na to: „Byla by sranda,
kdybychom nemluvili o jiných komicích a propagovali pořad tak,
že se místo toho budeme navzájem urážet. Co říkáš?“
Říká: „Ani se nesnaž být vtipnej, Anthony,
prostě buď hnusnej.“
A já na to: „Víš co, Norme? To zvládnu.“
Posadil jsem se u Larryho Kinga
a on se ptá: „Co si myslíš o Normovi, Anthony?“
Řekl jsem mu: „Larry, Norm Macdonald je naprostej hajzl.“
A slyším, jak se Norm v zákulisí směje.
Dokončím rozhovor, jdu do zákulisí a Norm se pořád směje.
„Anthony, to bylo perfektní.
Teď sleduj.“
Norm si sedne u Larryho Kinga
a ten se ho ptá: „Norme, co říkáš na Anthonyho Jeselnika?
A on na to: „Larry,
patří k těm nejlepším.“
V životě jsem nebyl takhle nasranej.
Jak jsem na to mohl skočit?
Byli jste dnes úžasný publikum. Rozloučím se s vámi tímhle.
Je to novej závěrečnej vtip.
Nebojte. Je trans-odolnej.
Asi před měsícem jsem byl na svatbě.
Nejbláznivější svatba, co jsem viděl.
Po obřadu si tam úplně každej vzal éčko.
Nevěsta si dala éčko, ženich si dal éčko,
rodiče, prarodiče,
úplně všichni tam byli na éčku.
Nejujetější věc na světě.
Kolem půlnoci jsem odpadl.
Ráno jsem se probudil někde v houpací síti.
Šel jsem najít ženicha a nevěstu a říkám: „Hele,
neudělal jsem včera něco trapnýho?“
A oni na to: „Jo,
říznul jsi všem punč éčkem.“
Díky moc, Milwaukee. Hezký večer. Děkuju.
Překlad titulků: Jan Kavalec