Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Reci mi gdje se vidiš za deset godina.
Pa pjevat ću negdje.
Što je po tvom mišljenju sreća?
PO KNJIZI CAZZI MIEI GIANNE NANNINI
Pa…
soba s glasovirom, čaša vina
i motocikl parkiran ispred kuće.
A čega se bojiš?
Ja sam kriva.
Ludila.
Prelazimo na vijesti s estrade.
Festival talijanske pjesme završio je jučer
pobjedom Domenica Modugna i Johnnyja Dorellija.
Pjesma „Nel blu dipinto di blu” već je osvojila…
…milijunašica…
Pogledaj što ti je tata donio.
Sviđa li ti se?
Ne.
Hvala, dušo.
Samo pjeva.
Gianna!
Kamo ideš? Sad nitko ne igra tenis.
Ne idem igrati tenis. Prodat ću ovo.
Prodati? Jesi li poludjela?
Nije li moj? Ako želim, prodat ću ga.
Ako želiš da nastavim igrati na turnirima,
kupit ćeš mi drugi.
Barem nam reci zašto.
Platit ću si satove pjevanja. Učiteljica kaže da ne pjevam u tonu.
Gianna, jesi li dobro?
Gdje si bila?
U Viareggiju, na natjecanju mladih pjevača.
Šuti, Gianna.
Alessandro, u krevet.
-Odmah. -Bez veze…
Giovanna, i ti. Ja ću ovo riješiti.
Skini tu minicu.
-Zašto? -Skini je.
Ta priča s pjevanjem mora završiti, Gianna.
Ali tek je počela.
Već sam ti rekao.
Što? Da ću postati protuha poput one što je ljubiš u autu?
-Stišaj se! -Vidjela sam te.
Neću reći mami.
Ali dopustit ćeš mi da na ljeto radim u slastičarnici.
-U slastičarnici? -S punom plaćom.
-A nakon škole idem u Milano. -Što ćeš tamo raditi?
Što ti je? Misliš da ćeš biti sljedeći Claudio Villa? Možda Mina?
Ja sam Gianna, tata.
To je sasvim dovoljno.
Na kraju grada
U nekoj pivnici…
„Dragi roditelji, kao što znate, ne podnosim suze i oproštaje.
Kad nešto želim, to učinim.”
Dovoljan je pogled da nestanem
U meni je vatra koja ne gasne
„Nećete mi nedostajati. Odsad nadalje računam samo na sebe.”
Plavooki momci uvijek su nas mogli smesti
Prošlo ljeto, ljeto u tuđini
Torba na ramenu, vatra na ulicama
Crno-bijela krv
-Bilo je zabavno, zar ne? -Popravit ću ti kravatu.
Ne možeš takav ići kući.
-Ovdje ćemo se oprostiti? -Hvala ti. Bok.
-Bok. -Bok.
Zaspao je, zar ne?
-Što da radim? -Čekaj. Ja ću to riješiti.
Alberto, dušo. Probudi se. Na posao.
-Dolazim. -Traži čiste plahte.
-Dolazim. -Inače bi mogla dobiti uši.
-Bok. -Bok.
Janis.
KONCERT JANIS JOPLIN
Da! Osjećam ga! Hajde, jače!
Još smo ovdje
Ovaj kaos traje
Dok nada ustraje
Završila sam s tobom
Zbogom
Dobra večer. Moja prijateljica kaže da si jako dobra.
Bok.
-Je li tvoj krevet škripao? -Da. To je jedino što znam raditi.
-Ja sam Tina. -Gianna.
-Romina. -Gianna.
Imate stanku?
-Želite li ricciarello? -Da, naravno.
Iz Siene su. Moj tata ih radi.
Dobri su.
Hvala.
Kako je to?
Ništa posebno s onima koji su čisti.
Nije ništa posebno ni s ostalima, ali zaudara.
-Svršavate li? -Naravno. Kad nam plate.
Tako je.
-Nisi slavna, je li? -Da barem.
Vidiš? Rekla sam ti.
Pjevaš kao da cijeli svijet zna za tebe.
-Što? -To je tvoja sudbina, zar ne?
Ne znam. Trebala bih ići na audicije.
Ako uspijem, imaš pravo. U suprotnom moj tata ima pravo.
Treba mi glasovir za pripreme, znate? Mogla bih raditi s vama i kupiti ga.
-Dobro došla. -Da.
Gianna.
Probudi se.
-Hej, probudi se. -Hej…
Kako si ušla?
Isti ključ otključava sva vrata.
Spavala sam s otvorenim vratima?
Ovdje nitko ništa ne krade.
-Kad je netko napaljen, ima nas. -Istina.
Ustani. Imam ideju za tvoj glasovir.
U ovaj sat?
Da. Odjeni se. Čekam te dolje.
Kako se zove pjesma koju si pjevala?
„Zbogom.”
Jesi li je napisala za nekoga?
Za moju prvu ljubav. Ostavio me zbog druge.
Tad sam rekla: „Dosta je. Odsad nadalje ja ću biti ona koja odlazi.”
Ne možeš unaprijed odlučiti.
Zašto ne? Sve možeš unaprijed odlučiti.
-Čekaj ovdje. Moram je umiriti. -Tko je ona?
Poput majke mi je.
Našla me na ulici drogiranu. Imala sam trinaest godina.
Oduvijek se brine o meni.
Ali sad je jako nadrkana.
-Zašto? -Narkomanka sam i prostitutka.
-Nije baš nešto divno. -Pa…
Svidjet ćeš joj se. Iz Firence je.
Zbilja sumnjam. Firenca i Siena su kao pas i mačka.
Bok, mama.
Što želiš?
-Kako si? -Kako sam?
Nije li očito?
Tko je ona?
Moja prijateljica.
Hoćeš li mi napraviti uslugu?
-Ako želiš novac, ne. -Ne, kunem se. Nije riječ o novcu.
Da, zarađuješ ga sama. I vidim kako ga trošiš.
Slušaj, zauzeta sam. Reci što trebaš…
Trebam glasovir.
Evo ga.
Ostavi sve onako kako si našla. Inače…
-Idem. Imam posla. -Hvala.
Fantazija
Moja osobna distrakcija
Fantazija
Mjesto razočarenja i emocija
Vjerujem
Al' sumnja je od vjere jasnija
I nakon svega još sam snažnija
Gianna!
-Što je to? -Moja amajlija.
To je sol.
Ne želim je. Tvoja je.
-Možeš mi je vratiti večeras. -Hvala.
Želim ti sreću.
-Hvala. -Rasturi ih.
-Rasturi! -Hoću!
Rasturi!
Gianna Nannini,
rođena 14. lipnja 1954. u Sieni.
U Sieni vole konje.
Da, tako je. Ali ja sam alergična.
Vidite, nosim ovo. Da.
Imaš lijepo lice. I lijep glas.
Preslušali smo snimke.
Hvala.
Vidim da imaš klasično obrazovanje.
Konzervatorij. Pjevanje i glasovir.
-Želiš biti kantautorica? -Da, naravno.
Moramo ovo dovesti u red.
Ne kosu, molim vas. Ne…
Probaj ovu.
I ove.
Konačno. Sad zbilja lijepo izgledaš.
Pjevačica nije samo glas.
Žao mi je. Ne mogu pjevati ovako odjevena.
Jedna od mojih pjesama zove se „Smrt zbog pobačaja”.
Zaboravi svoje pjesme. Odsad ćemo ti ih mi nalaziti.
-Što? -Da…
Fantazija
Moja osobna distrakcija
Evo nas. Hajde, dušo. Uđi.
Sranje, sol. Jebemu!
Vjerujem
Tina!
I nakon svega još sam snažnija
Sad kad te više nema
Sve sam manje sama
Sad kad si otišla
Čut će se neka druga glazba
Druga istina za one koji preživjet će
Oni koji dođu i vide, preživjet će
Sad kad te više nema
Prestala sam pušiti
Neću se više ljutiti
Zbog svega onoga
Što uvijek sam željela suzbiti
U početku je bilo bijelo
Nikad nisam bila kriva
Išle smo do kraja svijeta
Al' pala si preko ruba
Krenula sam za tobom
Prodala sam se Bogu
Da uz tebe biti mogu
Na taj okrutan dan
Sad kad te više nema
Bez pravog razloga
To je običan nesporazum
Dobro, sad slijedi glazba
Možda ostane u nekim notama
Kasnimo, znaš?
Oprosti što si čekala.
-Imaš li karte? -Da.
Savij koljena. Tako. Bravo, Gianna.
Zaboravi pjevanje. Vidi ovo!
KONCERT JANIS JOPLIN
Gianna?
Vratit ćemo se sutra. Imam zbor.
Stvarno si čudna.
Hoću reći,
sviraš glasovir s osam prstiju u zahodu.
Izgubila sam ih u boju.
-Evo. Gotovi su? -Hvala. Da, gotovi su.
Ne!
Dobro, ali zanima me zašto se jutros nisi javila…
Kad sam bila mala…
Osmeroprsta, kako si?
Tko si ti?
Bio sam kod tebe prekjučer.
Oprosti, ničeg se ne sjećam.
Vjeruj, nismo se ševili.
Šteta. Možemo to ispraviti.
Dobro. Moram ići. Bok, Netko.
Hej, zovem se Marc.
Ne. „Netko” mi se više sviđa. Bok, Netko.
-Bok. -Bok.
Tri haljine.
Dva Grka.
Dva šeširića.
-Bok! -Četiri korzeta.
Čula sam da tražite glazbenika.
-Kako se zoveš? -Gianna.
-Jesi li već svirala u klubovima? -Naravno.
Iz Toskane si? Iz Firence?
Lakše malo s uvredama.
Šalim se. Iz Siene sam.
Nećeš završiti prije 3 h.
-Nikad ne zaspim ranije. -Dobro. Da čujemo što znaš.
Odsvirat ću svoju pjesmu. Ja sam kantautorica.
Tvoja je soba puna cvijeća
Dosta. Neće ići. Pozdravi mi Sienu.
I da cijeli grad izgori
Dotrčala bih k tebi
Pobijedila bih vatru da te opet vidim
I da cijeli grad izgori
Znam da bi došao k meni
Čak i da nam dođe kraj
Ja sam tvoja ljubav, znaj
Za tebe
Bravo!
Dva piva, molim te.
Hvala.
Bila si sjajna.
Zašto ne bismo otišli nekamo?
-Bilo bi izvrsno… -Ne, hvala. Oprosti!
Nekoć sam kao milijunašica živjela
Novac sam trošila kako sam htjela
S prijateljima sam se provodila
Alkohol kupovala, pje…
Dosta, Gianna!
Jebote, gdje si bila sinoć?
Kod kuće, bolesna.
Idući put mi javi ili letiš.
-Idući put. Sad ću pjevati. -Hajde.
Slijedi pjesma koju sam napisala.
Zove se „Smrt zbog pobačaja”.
Tvoja je soba puna cvijeća
A dva noža
Svjedoci obreda koji nitko priznati neće
Obred je taj jedini lijek
Za slobodu uskraćenu
Za volju slomljenu
Daj, dosta! Shvatili smo! Idi kući!
Idi kući, dušo!
Dosta!
Da, hvala!
Dođi ovamo.
Nosi se odavde i ne vraćaj se više!
Halo?
Tata, Gianna ovdje.
Koliko je sati?
U Milanu sam. Dobro sam.
Kako ste vi?
Halo?
Dakle?
Katia?
Što je?
Gianna…
Bok.
Ako trebaš glasovir, možeš ući.
Ne trebam glasovir, nego sastanak.
Poslala sam snimku, ali nema odgovora.
Bože, smršavila si. Zar se i ti drogiraš?
Ne.
Dogovorit ću ti sastanak. Riješit ću to. Ne brini se.
Hajde, uđi i sviraj. Sviraj glasovir. Idi.
Čim te pogledam, znaš…
Bok. Imam sastanak s Marom Maionchi.
Da, ona djevojka je prije vas. Možete sjesti. Pozvat ću vas.
-Dobro. -Hvala.
-Ni vama se ne sviđa? -Uopće mi se ne sviđa!
Želim pristojan tekst, kvragu! Barem to!
Je li uvijek takva?
Primadona
Ne moraš više dolaziti. Idi.
-Tko je sljedeći? -Djevojka iz Siene o kojom smo pričale.
-Prijateljica prijateljice moje sestre… -Ne zanima me čija je prijateljica.
Ako je loša, ići će kući kao i svi ostali.
Idemo, brže. Dođi.
Što si donijela? Jednu od svojih pjesama?
Da. Zove se „Smrt zbog pobačaja”.
Kako veselo.
Ima li hrabrosti nastaviti
Život novi stvoriti
Među ruševinama sniti
Ako nas više ne žele slušati
Možda će raj darovati
Ženama poput nje
Koje žele djelovati
Usred ovog rasula
Drugim smjerom sam krenula
Već sam daleko odmakla
Nešto gori duboko u meni
Duša mi je slomljena
Sve što je bilo i sve što je preostalo
Sve što sam ja
Iz sve te buke
Njezine izgrižene ruke
Plačete li zato što sam loše pjevala?
Koji kurac imaš tu?
Jedan, dva, tri.
Talijanska braćo
Italija se budi
Pod Scipionovom kacigom
Gianna, čuješ li kakav kaos stvaraš?
Ne pjevaš u tonu i svi te prate.
Ako ne budeš učila, ne možeš biti u zboru.
Hajde, idi kući.
Zbogom, učiteljice.
Ljudi, nazdravimo za Gianninu prvu ploču!
Sjajno, Gianna!
Bravo!
Čestitam!
Živjeli!
-Bravo! -Dobra si!
Hvala.
Moja su maštanja prekrila
Sve što on predstavlja
Možda je to njegova priča
Svi njegovi problemi i traganja
Ali gdje sam ja bila?
Probaj ovo. Ja sam ga donijela.
Radi ga farmer iz Siene.
I u mom kraju rade dobro vino.
Da? Odakle si?
Iz Apulije.
Apulija? Bari?
Hej! Lakše malo s uvredama.
Iz Leccea u Salentu.
Uhvatio me za ruke
Tvoje su, tvoje
Šalje krv u sljepoočnice.
Glavobolje će prestati.
Što osjećaš?
Trnce.
Dobra si.
Da. Kao dijete imala sam astmu, sinusitis i migrene.
Imam crni pojas u glavoboljama.
A što radiš ovdje, u Milanu?
Pjevačica sam. Uglavnom.
A ti?
Hairstylist.
Što?
Frizerka sam. Uglavnom.
Oprosti.
Znaš, nisam sigurna
je li zbog džointa ili zbog tvoje masaže,
ali osjećam se bolje.
Koliko si luda?
Mogu li te zvati Jedanaest?
Zašto?
Vidjela sam te prvi put 11. travnja.
Vodi ljubav sa mnom.
Zadivi me, Jedanaest.
Zadivi me.
Gianna!
Dolazim!
Gianna!
-Gianna! -Dolazim!
Dođi!
-Idemo! -Alessandro.
Nemoj voziti motocikl kad nema tate.
Pusti ga. Zna o njima više od svih nas zajedno.
Požuri se. Zakasnit ćeš na turnir.
Hej, pobijedi!
Trinaest godina
Zrak težak poput olova
Sjećam se lica pod mojim prstima
Praznih fraza i bezbroj izlika, profesore
Ovo je naša tajna.
Uz tebe se osjećam dobro… Ne!
Dosta je
Što mi preostaje
Kad svijest nastupi
Može li 11?
-Jedanaest. -Nadajmo se najboljem.
Izvoli.
Hvala.
Suludo. Imaš dva albuma. Ne bi trebala pjevati na ovakvim mjestima.
Hej, bila si zbilja sjajna.
Da, svi na trgu su pljeskali.
-Kamo ideš? -U šetnju. Treba mi zraka.
Ali mrak je. Vrati se.
Idi spavati.
Moram biti sama, jebemu.
Jedanaest!
Broj 11! Tko ima broj 11?
-Bravo! -Bravo!
„I miei pensieri”, 14.
„Scrivimi prima di dormire”, 15.
Gianna Nannini, 16. Zadnja. Kakvo sranje!
Sjedni. Vrti mi se u glavi od tebe.
Znaš li zašto sam zadnja? Zato što me nigdje nema.
Nema me ni u jednoj trgovini ploča u Milanu.
Zato što se ne prodaješ.
Trebam vremena.
Koliko još, jebote?
-Nikoga nije briga za tvoje ploče. -Promocija je loša. I vi!
Smiri se, može?
Dosta mi je.
Želiš me se riješiti?
Reci! Želiš li me se riješiti?
Ne ovisi samo o meni.
Ne ovisi o tebi?
Jebi se. Jebite se oboje!
Da, tako je. Idi kući plakati.
-Otpjevaj ogorčenu pjesmu! -Zašto bih ostala? Vrijeđaš me.
Gianna, rock prolazi.
Ako je glazba tvoje oružje, iskoristi ga.
Usamljena sam, tako je
Svi imamo tijelo
I znamo što je za njega najbolje
Vodi ljubav sa mnom
Sve jače i jače, kao da je Amerika
Vodi ljubav sa mnom
Sve jače i jače jer ja sam Amerika
Kad voziš 300 km/h, nemaš vremena razmišljati.
Moraš voziti stražnjicom!
Osjećaš vibracije u stražnjici.
Kad ulaziš u zavoj, trebaš samo tri stvari:
stražnjicu, volju i srce.
Moraš osjećati, a ne misliti. Tako možda pobijediš.
Istina.
Ti i tvoje trke.
Tvoj je brat u Formuli Abarth. Ako bude dobar, sljedeća je Formula 2.
Šuti, tata. Ureći ćeš me. Ne govori to.
Dobar si.
Što je s tobom?
-Nova ploča mi izlazi za mjesec dana. -Je li?
-Da. -Kad je možemo poslušati?
Donijet ću je.
Nije grijeh pokazati malo zanimanja.
Mama ima pravo. Gianna je odrasla i ima život.
-Nisam ništa rekao. -Točno.
Ovo je omot ploče.
Lijep je.
-Da vidim, Giovanna. -Što to drži u ruci?
-Luda si. -Zašto se smiješ?
Je li to raketa?
Kakva raketa? Bolje pogledaj.
To je vibrator.
Vibrator?
Na Kipu slobode?
Ne smij se.
Ne želim svoje prezime na tom smeću.
-To je samo ploča, tata. -Ti šuti!
-Danilo… -Ne miješaj se.
Gianna, makni to ili ću ja.
Kako?
Naći ću način!
Učinila sam to zbog ljudi poput tebe.
Kakvi su ljudi poput mene?
Uskogrudni i izvještačeni.
Površni i bez duše.
Ne znam kakve veze imam s vama.
Gianna.
Ako nemaš nikakve veze s nama,
nosi se odavde.
Vrati se u Milano!
Idi!
Jebeš ovo.
-Vibrator je moderna sprava… -Giovanna!
Gianna!
Ako odeš, ne možeš se nikad vratiti kući.
Činim što hoću.
Uvijek tražim nešto posebno
Svi mi kažu da ću uspjeti
Dobra je.
Jako je dobra.
Usamljena sam, tako je
Svi imamo tijelo I znamo što je za njega najbolje
O, Bože…
Želim sanjati
Kad se ugrize za usnu, to je Amerika
Želim letjeti
Pruža ruku i dotiče Ameriku
Vodi ljubav sa mnom
Sve jače i jače, kao da je Amerika
Vodi ljubav sa mnom
Sve jače i jače jer ja sam Amerika
FRIZERSKI SALON
Ovo je za tebe.
Tu ima i tvojih riječi.
Činiš li to svima?
Odlaziš i vraćaš se?
Ne. Samo se tebi vraćam.
Od svih ostalih odlazim.
Svejedno. Ne mogu večeras.
Ako želiš, sutra.
Sutra idem u Njemačku.
Vodi ljubav sa mnom.
Mi smo Kalifornija
Mi smo sloboda
Dlanova stisnutih u džepovima
Krv, stvarnost
Mi smo Kalifornija
Mi smo sloboda
Mi smo oni koji gledaju, a još uvijek
Kao nebo izgleda
Bravo!
Bravo, bravo!
Izvoli.
-Hvala, Gianna. -Bok. Hvala tebi.
Zašto si došao?
Imam malo iznenađenje.
Jedan za mene.
I jedan za tebe.
Koji je danas dan?
Šesnaesti je. Zašto?
Šesnaesti.
Zvat ću te Šesnaest.
-Više nisam Netko? -Ne. Danas si Šesnaest.
Imala sam Jedanaest. Ne znam što je bilo s njom.
Gianna! Žele da dođeš u Köln i nastupaš na televiziji. Što ću im reći?
Da!
Želiš li biti slavna?
Onda moraš znati gdje ti je mjesto.
Nije me briga za čuvenu njemačku emisiju.
Ne želim plesačice. Pjevam s bendom ili ništa!
Taj njemački TV kanal važan je kao RAI u Italiji.
Njemački RAI, njihov direktor i plesačice mogu se jebati.
Ako ne nastupiš, moraš sama platiti put natrag u Milano.
Idemo.
Sranje.
Otišao je.
Bila si odvratna prema njemu.
A on je fotografirao Paula McCartneyja.
Misliš da si uspjela jer si bila druga na Festivalbaru.
Odat ću ti tajnu, Gianna.
Samo je prvi pobjednik. Nikoga nije briga za drugoplasirane.
Oprosti. Kasnim.
Šuti. Znaš li koliko ima takvih kao ti?
Eksplodiraju i izgore.
To više nije moj problem.
Napuštam Ricordi.
Sad si u govnima.
Odlazi!
Rekla sam da odeš!
Šesnaest izlazi, a Jedanaest ulazi.
Zašto si bila ispred mog salona?
Zato što je bol nužna.
A patnja je relativna.
Rekla si da ćeš me nazvati, ali nisi.
Nije istina. Jednom sam pokušala.
Uvijek si bila zauzeta.
Sad imaš lijepu plavušu.
Odjebi, Gianna. I ti si lijepa, ali to ne znaš.
Zato tražiš hrabrost u ovom sranju.
Puna sam hrabrosti.
Da? Pogledaj se!
Ne!
Ne, žao mi je. Gđa Maionchi više ne radi ovdje.
Da, tako je.
Gianna, što je?
Daj mi broj Davida Rogera Kranza.
-Ne znam smijem li. On je VIP. -Da, znam to.
Jebe mi se. Mara je otišla. Želim Kranzov broj.
Ako nećeš, naći ću ga sama.
Svi kažu da je prava osoba za mene!
Ne. Čekaj, Gianna.
Gianna, ostavi to! Ne! Uvalit ćeš me u probleme.
Ako ti nešto kažu, reci da sam ti prijetila nožem.
Vrela krv, dobar parfem
Medaljoni pod majicom
Marlon Brando i njegov tango
Medaljoni pod majicom
Jesam li to ja?
Da, ali nemoj se umisliti.
Javi se. Reci da se još nisam rodila.
Nisi se još rodila? Dobro.
Halo?
Ovdje je, ali nije se još rodila.
To je menadžer kojeg čekaš mjesec dana.
Kaže da će se pobrinuti da se rodiš.
Halo?
Da. U redu. Hvala.
Cigarete i kretnje napete
Pogled prikovan za dekolte
Ornella je zanijemila, zbog tebe ušutjela
Mijenjaš aute, mijenjaš motocikle
Južnjački ljubavnik
Dobro.
Moramo ti dati europski zvuk.
Da razmislim.
Možda znam pravu osobu za tebe.
-Conny Plank iz Njemačke. -Znači, radit ćemo zajedno?
Nije li to ono što želiš?
Da, ali što ću reći Ricordiju?
Da ćeš sama producirati novi album.
Stvarat ćeš svoju glazbu,
a oni se mogu uključiti kad bude vrijeme za distribuciju.
Fantastično!
No ima jedan problem.
Trebamo novac za produkciju.
Možemo ga posuditi od njih.
Ako album ne bude uspješan, morat ćeš im vratiti novac.
Jesi li spremna?
Dobro, g. Kranz.
Zovi me Roger David.
Pogledaj ga. Hoćemo li ga povesti?
Naravno.
-Köln? -Da, Köln. Upadaj.
-Hvala! -Bok!
Mrzim tenkove, uniforme, puške i sve ostalo.
Pričaj mi o tome!
Samo sam htio igrati hokej,
što je u Varšavi nemoguće ako ne ideš u vojsku.
Zato sam pobjegao.
Jeste li vi glazbenici?
Da. Snimat ćemo album.
-Conny, gdje si? Stigli smo! -Gianna!
Ti si Krista?
Bok!
Dobro došla.
-Stefan? Gianna. -Da.
-Dođi. -Bok. Idemo.
Moraš naći svoj vlastiti rock.
Svaka zemlja ima svoj rock.
Ti si Talijanka.
Mauro Pagani koristi mediteranska glazbala.
Zato sam želio da dođe. Da sve zarazi.
Baš sve. Dopusti da te zarazi.
Dopusti da te zarazi, Gianna.
Pritom nemoj izgubiti identitet.
Zajedno možemo stvoriti novi, sintetički kraut metro rock.
Pjesme koje si mi poslala su dobre,
ali treba ih raščlaniti.
I iznova stvoriti.
Biti ponovo rođen
bolje je nego biti rođen.
Cigarete i kretnje napete Pogled prikovan za dekolte
Ornella je zanijemila…
Sienski recept! Nije s ketchupom, nego s umakom od rajčice.
Mijenjaš aute, mijenjaš motocikle
Južnjački ljubavnik
Južnjački ljubavnik…
Da, dobro je.
Sa svojim slikama
Sa svojim trikovima
Stojiš na rubu noći
Sa svojim spletkama
Sa svojim pokvarenim pričama
Na rubu noći
Lijepa mala, nemoj biti sama
Južnjački ljubavnik
Znam „Južnjačkog ljubavnika” napamet, ali jedna pjesma nije dovoljna za album.
Nemamo više vremena.
Dobro radimo s Connyjem. Daj nam zraka!
Nije Conny onaj koji plaća.
Svaki dan ovdje stoji mnogo novca!
Završi prokleti album ako ne želiš da se ponavljam.
Dat ću ti još sedam dana.
Ni dana više.
Druga je mogućnost tražiti još novca od Ricordija.
Ali ovaj put ti ideš.
Nemamo više vremena…
Ti koji me gledaš
Ti koji me gledaš i sanjariš
Što je to?
-Odakle si se stvorio? -Došao sam fotografirati.
Nisi trebao dolaziti. Ne trebam te.
-Zvala si me. -Ne. Ne sjećam se.
-Možda si bila pijana. -Sad sam trijezna.
-Ne želim te ovdje. -Zašto to radiš?
Zato što ja odlučujem s kim želim provoditi vrijeme.
Nikoga nije briga što ti odlučuješ.
Sad činiš samo ono što ti kažu.
Samo ono što ti kažu.
Što je?
Ništa. Baš ništa.
Nije istina.
Ako ne možeš unijeti osjećaje u glazbu,
ne znam što radimo ovdje.
Pavel uskoro odlazi.
Sutra odlazim.
Htio bih
zahvaliti svima vama što ste mi bili poput obitelji.
Jadan Stefan…
Baš šteta.
-Kamo ideš? -Sinoć sam sanjao bikove.
Idem u Španjolsku.
-U Španjolsku? Super. -Lijepo!
Idem u studio. Imam ideju.
Ti koji me gledaš Vidio si bikove u snu i otišao u Madrid
Ostani i pričaj mi o sirenama I obmanama u svojim snovima
Ti, momče iz Europe
Ti se nikad nećeš izgubiti
Ti koji nemaš utočište I uvijek tražiš novo odredište
Uvijek ideš dalje
Put je tvoj neizvjesnost sama Izgledaš poput pjesnika
Na novim bulevarima
Ti, momče iz Europe
Putuješ sa srećom
Ti koji srećeš ljude slučajno Nećeš se vratiti u Varšavu
Da ne ideš u vojsku
Bravo! Jako dobro!
Odmah ću doći.
Što želiš?
Našla sam hrabrost.
Više ne trošim kokain, ali nestala si.
Ja sam nestala?
Gianna, nisi ovdje. Nikad nisi bila.
Ne želim te zbog sebe.
Želim te zbog tebe.
Shvaćaš?
Što da učinim?
Ne znam.
Više ne znam.
Ali ja nisam rješenje.
Kako zvuči?
Hej! Pitala sam te kako zvuči.
Boli te kurac za moju glazbu.
-To nije istina. -Da, baš.
Pjevaj „Južnjačkog ljubavnika”.
Napisala sam ga za tebe, jebote.
Nije da…
Šuti, seronjo! Zatvori prozor. Smrdi benzin.
Da zatvorim prozor? Pušim i vruće je kao u paklu.
Svi ćemo jednom umrijeti.
Što radiš, jebote? Gledaj naprijed!
Nemoj se nikad osramotiti.
Ti si sve što imam.
Bit će dovoljno zasad.
To je sve?
Nemoj se osramotiti.
Ti si sve što imam.
Nemoj se nikad osramotiti. Ti si sve što imam.
Moraš se prebaciti na pop.
Moraš ići Mikeu Bongiornu i Pippu Baudu.
Moraš se drugačije odijevati.
Nema više kožnih hlača i kraut frizura.
To ne prolazi u Italiji. Žene sviraju pop.
-Ja nisam takva. -Naučit ćeš.
Nikad se nemoj osramotiti. Ti si sve što imam.
Ako u Njemačkoj prodaješ 250 000 ploča,
među svojim ljudima u Italiji moraš ih prodati milijun.
Napiši mi hit koji će upaliti u Italiji.
Jedan hit, Gianna. Ili svi idemo kući.
Jedan.
Jedan hit.
Nikad se nemoj osramotiti.
Jedan hit, jedan hit.
Ako dobiješ ideju, snimi je.
Dok je bio bolestan, Sting je napisao cijeli album.
Već sam unajmio studio.
Nećemo dopustiti da nas nesreća spriječi.
Čekaj!
Osjećaš li?
Što?
Miris benzin. Sve je jači.
Ne osjećam miris benzina.
Misli na hit.
Upamti to.
Jedan hit.
Ili svi idemo kući.
Jedan hit.
Kasniš.
Kasniš!
Jesi li me čula?
Da, oprosti.
Sad moram ići. Conny će biti slobodan za deset minuta.
Uđi, popij kavu i pridruži mu se.
-Idi! -Da.
Jesmo li sad spremni?
Tri, dva…
Čujem tihi glas koji mrmori
Iz crnog bezdana pita me zašto
Urla u meni…
Nije loše. Hoćemo li ponoviti?
Da, oprosti. Može.
-Nema problema. Ponovit ćemo. -Ponovit ću.
Dobro, počni.
-Počni. -Čekaj. Samo malo. Dobro.
Tri, dva…
Čujem tihi glas koji mrmori
Zatočen u bez…
Ne. Oprosti.
Kad budeš spremna,
još jednom.
Osjećam miris benzina!
Smrdi benzin.
Da vidimo.
Smrdi benzin.
Osjećaš li?
Ne. Ništa ne osjećam.
Ponovit ću. Oprosti. Sad mogu.
-Sigurno? -Da.
Dobro.
Gianna?
-Da. -Tri, dva, jedan…
Čujem tihi glas koji mrmori
Ne.
Pobrkala sam riječi.
Možeš li provjeriti?
Hajde, brže!
Samo polako.
Baci taj sladoled! Otrovan je!
Otrovan je! Baci ga!
Gianna.
Jesi li dobro?
Gianna.
-Što je? -Hej!
-Što je? -Ubila sam ga.
Što?
-Uginuo je. -Ovdje nema ničega.
-Nema ničega. -Ne…
Otiđi u hotel i malo se odmori.
-U redu je. -Doći ćeš sa mnom? Ševit ćemo se?
-Izvedi ga. -Dođi, Stefane.
Ne?
Zašto su svi usporeni?
-Sjedni. -Svi su usporeni.
-Dobro je. -Zašto su usporeni?
-Zašto? -Ne brini se.
Sve je u redu.
Svi se kreću usporeno.
Što radiš, Gianna?
„Ponedjeljak, 18.04. Gianna je ustala.”
-Daj mi to. -„U 9.04. je doručkovala.
-U 9.13. svirala je glasovir…” -Daj mi to!
-„Nije ništa napisala!” -Daj mi to.
„Katkad ne ruča.
U 13 h pije pivo.
Zatim jede. Često je umorna.”
Gianna!
„Kad smo razgovarali, rekla je da ne želi obitelj.”
Daj mi to.
„Ne želi obaveze. Možda voli Carlu.”
-Koji je ovo kurac? Špijuniraš me? -Ne.
-Radiš za Rogera. Odlazi, seronjo! -Smiri se.
-Odjebi. Nosi se! -Koji kurac… Smiri se.
Odjebi! Odlazi!
Misli na hit…
Kasniš!
-Dat ću ti još sedam dana. -Napuštam Ricordi.
Odjebi. Odlazi!
-Gianna! -Radim što hoću.
-Jedan hit. -Prolupala si. Luda si!
Ili smo gotovi.
Luda.
Gianna!
Otvori vrata!
Gianna, mi smo.
Marc?
-Otvori, Gianna. -Marc.
-Otvori, molim te! -Marc!
-Otvori, molim te! -Marc.
-Gianna! -Marc.
-Probudi se, Marc. -Otvori vrata, molim te.
-Marc! -Gianna!
Hej, Marc.
Marc, Marc.
Hej, Marc.
Marc, probudi se.
Pomozi mi. Marc.
Marc se ne budi!
Marc se ne budi. Ne budi se, Marc.
-Ovdje nema nikoga. -Ne, Marc.
Marc.
Probudi se! Pomozi mi.
-Dolazim. Ustani, Gianna. -Kako… Želim znati…
-Ne… -Ustani. Hajde.
Svi smo povezani. Nazovi Jedanaest. Ona sve zna.
Ona sve zna. Nazovi Jedanaest. Marc.
-Marc, probudi se. -Gianna, molim te, ustani.
-Gianna! -Ne mogu.
Gianna.
Ja sam kriva.
-U redu je, Gianna. -Svi smo povezani.
Bombardiraju sve.
Marc.
-Što ćemo? -Moramo je odvesti u bolnicu.
Ti si vještica.
Odlazi.
-Molim te, smiri se. -Pusti me. Ne mogu se roditi.
Smiri se, molim te. Sad će Roger doći.
Ja sam kriva.
Gdje smo?
U Njemačkoj.
Postoji li još Siena?
Zašto Siena više ne bi postojala?
Bombardiraju sve.
Koji je danas dan?
Treći srpnja.
Treći?
Carla, Marc i ja smo tri.
Tri.
Tri puta tri je devet. Savršen broj.
Ali Carla i ja smo dva.
Devet plus dva je jedanaest.
Jedanaest!
Carla je moja Jedanaest.
Ona je Jedanaest.
Ali ja sam Gianna. Jedan.
Gianna je jedan.
A srpanj…
Srpanj je…
Srpanj je sedam.
Sedam, tri i jedan…
Sedam, tri, jedan… Jedanaest. Uvijek jedanaest.
Stalno se vraća.
Ne brini se.
Pobrinut ću se za sve.
Moj otac je u Njemačkoj. Je li Marc ovdje? Marc?
Gianna.
Tata? Zašto si ovdje?
Dušo. Djevojčice moja.
Odvest ću te kući.
I Marc je ovdje. I on ide sa mnom.
Hej.
Dođi.
-Polako. -Dobro.
Dođi.
Marc.
-Tata? -Da?
-Vidim mačku. Otjeraj je! -Gdje?
-Imam astmu. Ne mogu disati! -Ne.
-Imam astmu, tata! -Gianna!
Otjeraj mačku!
-Gianna, dušo. -Tata.
Dušo, nema mačke. Moramo ići u Milano.
-Imam astmu. Umrijet ću. Otjeraj je. -Otjerat ću je. Šic, zločesta mačko!
-Ne, tata. Otjeraj mačku! -Nema više mačke, Gianna!
Činim to za tebe.
Razumiješ li?
Marc!
Marc.
Tata…
Hajde, Gianna…
Ne brini se, dušo.
Bi li otpjevala tati jednu pjesmu?
Ne pjevam u tonu.
-Ne pjevaš u tonu… -Ne.
A ako otvorim usta, ući će mravi.
Nema mrava, Gianna.
-Nema? -Nema.
Pjevaj, pa ćemo vidjeti.
Pjevaj, droljo!
Pjevaj, kučko! Daj mi hit!
Pjevaj!
-Pjevaj! -Smiri se.
Vratit ćeš se
Vratit ćeš se, znam
Više neću biti sam
Bit ćeš sa mnom
Naći ćeš sve
I nećeš otići
Nećeš me ostaviti
Marc.
Marc, eno moje mame.
Spominjala ga je putem.
Želim unutra, mama.
-Gianna! -Želim unutra.
Što to radiš?
Pusti me da uđem. Moram se roditi.
-Rodi me, mama! -Gianna!
-Giannice… -Rodi me. Ne boj se.
Gianna, ustani. Što radiš?
Rodi me opet, mama.
Giannice, dušo…
-Tata… -Reci, dušo.
Donio si zastavu?
Naravno. Donio sam je, zar ne?
-Hoćeš li me umotati u zastavu? -Naravno da hoću.
Umotaj me… Zašto plačeš, tata?
Ne plačem. Nešto mi je upalo u oko.
Jedanaest…
Moja Jedanaest.
Ti si moja Jedanaest.
Samo uzmi jednu.
Znaš da priča sranja, zar ne?
Kako može reći da ne postojim?
Gianna, ovdje sam.
Pogledaj me.
Poljubi me.
Dodirni me, Gianna. Ovdje sam.
Uzmi je.
Nemoj uzeti to sranje.
Ne čini to.
Ne čini to, Gianna.
Ne čini to.
Dao sam joj Xerinax. Mora ga uzimati barem sedam dana.
Moguće je da se radi o psihozi halucinatornog tipa.
Možda će se morati oporavljati u specijaliziranoj klinici.
U ludnici?
Više ne koristimo taj izraz.
A kad bih vam rekla da je uzela LSD?
Bi li to nešto promijenilo?
Ako je psihoza potaknuta,
veća je mogućnost regresije.
Ovako ćemo.
Promatrat ćemo je idućih tjedana i nakon toga odlučiti što dalje.
Ne želim ići u ludnicu.
Ti idi!
Dođi, Gianna.
Zapravo, nećeš ići.
Dopustite da ostanem i pomognem joj.
Ne znam svirati glasovir!
Hej. Hajde.
Ako mi se dlanovi izobliče…
-Hej. -Hladno mi je.
Napravit ćemo ti kupku. Zaudaraš.
Hladno mi je, mama.
Tako…
Tvoja je koža moja koža
Koja više nema boje
Ja sam krv tvoje krvi
Dio sam duše tvoje
Tvoja je priča moja priča
Moje su oči tvoje
Moji su sati tvoji sati
Sudbinu dijelimo na dvoje
Leti, leti moj um
Leti, leti bilo kamo
Leti, leti, sad sam zaboravljena
Ne znaš me, tek sam rođena
Više nije važno tko sam
Nalikujem kapi vode
Pusti me da po pustinji padam
Preplavit će kap vode ove
Cijelo more
Zaražena
Zašto si liječniku izmislila priču o LSD-ju?
Da ti pomognem.
Tražila si me.
Kad nekog voliš, razdvojenost nije važna.
Znaš da je u tebi.
Mislim da imaš cijelu vojsku u sebi.
Nije istina!
Ako Marc ne postoji, s kim sam se ševila?
Ne znam.
Rekla sam ti da imaš vojsku u sebi.
Čak sam mu napisala pjesmu.
-Da? -Da.
Koju?
„Južnjački ljubavnik.”
Pjevaj mi „Ameriku”.
Neću.
Hajde, pjevaj „Ameriku”.
Uvijek tražim nešto posebno
Danas sam sama sebi dovoljna
Nitko me ne vidi
Ti si me nadahnula za „Ameriku”, znaš.
Marc nije upamtio ni riječ „Južnjačkog ljubavnika”.
Ni jednu jedinu riječ.
Kad nekom posvetiš pjesmu,
nije u redu ako ne upamti riječi.
-Nije u redu. -Hej.
NIKAD SE NEMOJ OSRAMOTITI TI SI SVE ŠTO IMAM
Conny!
Bok!
Roger kaže da sam spremna. Što ako nisam u stanju?
Što ako zakažem I više ne mogu pjevati?
Što ako me izda glas?
Nakon svega što si prošla, nećeš se ničega bojati.
Za ljude poput nas postoji samo glazba.
I samo nas glazba spašava.
Zapalila sam svijeću.
-Spremna? -Da.
Strah ne postoji.
Za ljude poput nas postoji samo glazba.
Tražila si me?
Nisam sigurna da će moći.
Ne. Prekasno je.
-Ali još je slaba. -Potpisali smo ugovor i točka!
Prijateljica si joj.
Idi onamo i budi joj prijateljica.
Reci joj da je sve u redu.
Razumiješ?
Sve je u redu! Samo to!
Spremni smo. Pet minuta.
Gianna, Gianna…
Više ne želiš izlaziti
Večeras ćeš samo televiziju gledati
I ti?
S nekim ćeš zaspati
Ujutro ga nećeš prepoznati
I ti?
Bravo!
Hoću li te nazvati?
U lošem sam stanju
Hoćeš li me nazvati?
Tko zna tko će pobijediti
Ova je ljubav plinska komora
Zgrada koja gori u gradu
Ova je ljubav oštra britva
Usporena scena koja ne prestaje
Ova je ljubav bomba u hotelu
Ova je ljubav trik u ringu
Plamen koji na nebu stvara nered
Ova je ljubav otrovan sladoled
GIANNA JE POBJEDNICA FESTIVALBARA
GIANNA IZNAD SVIH DVIJE ZLATNE PLOČE ZA FOTOROMANSU
PONOVO ROĐENA I PIŠE HIT ZA HITOM
Gianna…
Gianna, Gianna…
-Kako je tata? -Pa…
Tata.
Gianna.
Vratit ćeš se
Jednom bez drugog nema nam pomaka
Mi smo rijeka oblaka
Po kojoj snovi plove
Sjećaš li se…
kad sam ti zabranio da staviš moje prezime na album
zato što sam se sramio?
Da nema tebe, naše prezime
bilo bi bezvrijedno.
Živote moj
Daj mi snage da nastavim
U suzama se gušim
Dok pričam o nama
Vratit ćeš se
Jednog predivnog dana
U raju sazdana
Zagrlit ćemo svijet
Mnogo sam griješio u životu, Giannice.
Ali napravio sam nešto dobro.
Tebe.
Ti si moje remek-djelo.
Hej.
U vinograd! Ovamo!
Opet sam na početku
Ugasit ću svjetla i nestat ćeš
Barem na tren
Nakon ove izmaglice
Nakon oluje
Čeka duga i bistra noć
Kraj će doć'
Ta nježnost
Koja nas plaši
U mojoj si duši
I zauvijek ćeš u njoj ostati
Ti si u svakom dijelu mene, osjećam te
U svakom udahu i otkucaju srca
U mojoj si duši
Ne mogu si pomoći
Ti si početak svega
Razlog nam ne treba
Mi smo od krvi i mesa
Kap po kap
Jedno uz drugo
„…UVIJEK POSTOJI IZBOR. SMRT JE NUŽNA, ALI DOB JE RELATIVNA.”
PREKRASNA BUNTOVNICA
Ja sam vatromet, par giga memorije
Poludjeli stroj, neke nove storije
Uvijek postoji izbor, poruka je pozitivna
Smrt je nužna, ali dob je relativna
Tisuću devetsto osamdeset treća
Rođena sam bez rodnog identiteta Tisuću devetsto osamdeset treća
Ja sam patnica i krvnica Ja sam svetica i bludnica
Stojimo i zurimo, nikakav napredak
Ponekad je kraj novi početak
Još jedna runda, još rock-and-rolla
Ovo je naših pet minuta
Na Sudnji dan poštuj poredak
Ponekad je kraj, ali ti si početak
Još jedna runda, 10 000 volti
Ovo je naših pet minuta
Svaki je dan otrovan
Postali smo imuni
Mnoštvo zmija na ulicama
Samo me dopuni
Svaki je dan otrovan
Tisuću devetsto osamdeset treća
Rođena sam bez rodnog identiteta
Tisuću devetsto osamdeset treća
Ja sam patnica i krvnica
Tisuću devetsto osamdeset treća
Ja sam svetica i bludnica
Ja sam vatromet, par giga memorije
Poludjeli stroj, nove storije
Uvijek postoji izbor, poruka je pozitivna
Smrt je nužna, ali dob je relativna
„…I NISAM SVE TO IZMISLILA”
Prijevod titlova: Andrea Šimunić