Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- A răspuns tipul ăla? - A sunat acum o secundă.
- Zice că o ia mâine, e totul bine. - Bine.
Apucă-te de bicicleta olandeză! Are pană.
- Față sau spate? - Îți dai tu seama.
Bine. Apropo, am comandat noile airbaguri.
Bine.
Rahat! Trebuie să închid. Pe curând!
Eddi, oprește-te! Eddi, vino!
Luna!
Luna, ce… Vino!
Vino, Luna! Ce faci?
Scuze! E pus pe șotii azi.
Plătește pensie alimentară dacă o lasă gestantă.
Eddi o să viziteze puișorii în weekend.
La 2 weekenduri.
S-a făcut.
Scuze din nou. Nu știu ce l-a apucat.
Așa fac toți câinii.
Își scarpină urechea cu lăbuța din spate.
Fac și eu asta uneori.
Trebuie să plec.
Dacă vrei vreodată o poză frumoasă împreună cu Eddi,
sunt fotografă. Treceți pe la mine!
- Bine. - Bine.
Dacă vrei o bicicletă tare, am un magazin pe Skalitzer Strasse.
Bine.
Alo?
Bună! Sunt Jan! Aș vrea să rezerv o sesiune foto pentru mine și câinele meu.
Când ești liber?
Mâine. Mâine sunt liber.
Mâine e bine.
Bine.
Pe mâine!
DĂ VINA PE JOC
- Cine era? - Nu contează.
APEL PIERDUT
- Bună! - Bună!
Știi, voiam să-ți servesc în pat un mic-dejun foarte romantic.
- Dar? - Mi se pare prea mare bătaie de cap.
Ce?
Intenția contează, nu?
Nu. Uneori ceea ce contează e un mic-dejun romantic în pat.
Bine.
Ce tare!
Salut! Bună dimineața!
O să primiți ceva în curând. Curând.
Gătim ceva în seara asta?
Mi-ar plăcea, dar mă văd cu niște prieteni.
Nu poți să reprogramezi?
Nu chiar. Seara de jocuri e sacră.
Seară de jocuri?
Poate sună pueril, dar e o tradiție la noi.
Bine. Jucați pe bani?
Blackjack, poker, poker pe dezbrăcate…
Nu. Monopoly și Uno.
Bine.
Știi ce? Vino și tu!
Vor înțelege de ce nu ne-am văzut de mult.
Sau…
putem sta în pat încă o sută de ani.
Nu pot anula.
- Îmi sunt ca o familie. - Serios?
Acum chiar că vreau să merg.
Ura! Familie!
- O să ne distrăm. - Serios?
Prietenul meu cel mai bun merge la o seară de jocuri.
- Brusc, ai devenit foarte bătrân. - Da, e cam ciudat.
Dar pot să dau cu zarul și să mă joc cu prostiile alea. E relaxant.
Da… Nu știu ce să zic. Unde e?
În Grunewald.
Ce?
În Grunewald.
- În Grunewald? - Da.
Acolo nu-s oameni relaxați.
Deja au câștigat la Monopoly-ul vieții.
- Bravo lor! - Da, bravo lor! Dar nu și ție.
Omule, te și văd stând acolo bombardat.
„E bun pentru Pia noastră?”
„Fără bacalaureat? Ce?”
„Doamne! El și prietenul lui au crescut în blocurile alea mari.”
E limpede. „Direct la închisoare. Nu trece.”
Ce prostie!
Ba nu. Exact așa o să fie. Jur.
E doar o seară de jocuri. Ce poate merge prost?
La o seară de jocuri în Grunewald, totul poate merge prost.
Citește regulile, altfel te faci de râs.
- Ce tot faci? - Testez airbagul.
Și cum merge?
Ar trebui să se umfle.
O să vină și prietena ei?
De fapt, jucăm acasă la ea. O cheamă Karo.
Bine. Trebuie s-o atragi de partea ta pe Karo.
Du-i un cadou, complimenteaz-o! Coafură frumoasă, decor și casă mișto…
Felul ăsta de oameni apreciază.
- Mai bine contramandez. - Ce?
Mă văd cu Pia mâine. Ce contează?
Jan.
„Cine nu intră pe teren a pierdut deja.”
Lukas Podolski, cred.
Pia a spus să duc un joc.
Bine.
Îți dau eu unul. Cel mai tare.
Ți-l aduc mai târziu. Iar tu…
pregătește-te de spectacol!
N-ai față de Grunewald.
- Dar ce față am? - De Marzahn.
Azi vă vom prezenta ceva special,
un joc clasic, Monopoly.
Ni-l amintim toți din copilărie.
Cele mai mari certuri din familie încep cu Monopoly.
Dacă nu vă e cunoscut, am făcut acest scurt videoclip…
Salut, amice! Salut, Eddi! Uite!
Ăsta e jocul. Și ăsta e cadoul pentru Karo.
Un airbag? Nu e cam scump?
Ba da. Se potrivește cu Grunewald.
Nu e unul defect, nu?
Cât de prost mă crezi?
Eddi, vino! Salut!
Jocul Cine ar… L-am dus la multe festivaluri, e tare.
E un mod bun de a cunoaște oameni.
Cum se joacă?
Pui întrebări și trebuie să ghicești cine din grup
ar putea să facă ceva. De exemplu:
„Cine ar face pipi de pe pod?”
Păi tu.
Ce? Nu, tu, evident.
Așa, și apoi?
Nu merge în doi. E nevoie de mai mulți.
Mișto joc.
- Nu? - Tare.
- Știam c-o să-ți placă. - Mersi.
Da, Edișor!
- Bună! - Bună!
Bună!
Ești pregătit?
Da.
- Bine. - Da.
- Unde e Luna? - Cu bona de câini.
Cu fiica vecinilor.
Bine.
Ăsta e trofeul nostru.
Sunt campioana en-titre, dacă vrei să știi.
Bine. Luați în serios chestia asta cu jocurile, nu?
Categoric.
Ce-ai adus?
Asta? Nu e mare lucru.
Familia ta va fi măcar puțin impresionată.
Cine o să fie acolo? Prietena ta cea mai bună…
Karo. Ne știm de la grădiniță.
Uite, ea e Karo.
A studiat designul
și conduce o afacere de succes cu mobilă.
Aici suntem în Creta. Mergem o dată pe an.
Karo e măritată cu Oliver.
Predă la o școală profesională. Ea e bebe Emma.
- Drăguță. - Da.
Dacă mai glisezi, o s-o vezi pe Sheila.
Sheila e farmacistă. Și pe ea o știu tot de la grădiniță.
Starea relației? E complicat.
- Ea e? - Da.
Bun, ăștia sunt toți?
Da. Stai, nu. Kurt. O să fie și Kurt acolo.
Tipul ăsta?
Nu. N-am poză cu Kurt.
Kurt e fratele lui Karo.
E la facultate de când lumea. Și locuiește cu ei.
Trebuia să stea doar două săptămâni. Dar s-au transformat în șase luni.
Kurt e cam…
Cam?
Cam cum?
O să vezi.
Am ajuns.
Chiar au câștigat la Monopoly-ul vieții.
Nimic.
Îmi dai voie?
Da.
Bună seara!
Bună seara, dle Fieper!
Iar jocuri?
- Bingo. - Jucați Bingo?
Nu. Am vrut să spun… Nu contează.
Spune-i familiei Hoffmann că iar dau târcoale mistreții noaptea!
Mi-au distrus jumătate de peluză.
Bună!
Bună seara, dle Fieper!
V-a deranjat Fieper? Ce ciudat!
Bună!
Karo, Jan. Jan, Karo.
- Bună! - Bun-venit!
Mulțumesc.
Intrăm?
E uimitoare casa. Serios. Aproape cât apartamentul meu.
Mă refer la foaier.
Facem ce putem.
- Ți-ai aranjat părul? Arată grozav. - Nu-i așa? Mersi.
- Se poate? - Sigur, e pentru tine.
Mulțumesc. Ce este?
- Pot? - Da.
E un model nou de airbag. Ți-l pui pe tine când mergi cu bicicleta.
Pe tine? Unde?
- Jan are un magazin de biciclete. - Mi-ai zis. Haios.
Stai puțin! Îmi dai voie?
Se poate?
Te rog!
Bine.
Cum… Cum îl dau jos?
Doamne! Îmi pare rău! Ar trebui să se umfle doar la accident.
Gata?
Doamne, îmi pare rău!
Putem să-l aranjăm. Mergem la baie?
Da.
Ia-o înainte și ia ăsta cu tine, da?
E-n regulă.
Karo. Karo, stai, te ajut…
Futu-i!
Cine a schimbat… Avem un sistem! Incredibil!
Salut!
Salut! Sunt Jan. Am venit cu Pia.
Ele două au… Au puțină treabă.
Bine. Dar ai greșit locul.
Idiotule! Bună! Intră! Eu sunt Sheila.
Făceam mișto de tine. Sunt Oliver. Salut!
- Kurt. - Salut!
Prietenii îmi spun K.
Nimeni nu-ți spune K.
Dar ar fi mișto să mi se spună K.
Bine. Salut, K!
Obiectul sfânt stă aici.
O fi câștigat Pia data trecută, dar acum nu mai avem milă. Serios.
Pia mi-a spus ceva de genul ăsta.
Intră și ia loc! Simte-te ca acasă!
Mersi.
Îi spuneam și lui Karo, e o casă uimitoare. Felicitări!
Facem ce putem, nu?
Da. Karo are o afacere cu mobilă, nu?
Probabil că îi merge bine.
Sigur, dar mi-am adus și eu aportul destul de mult.
- Deții un magazin de biciclete? - Exact.
Merge?
Nu fi așa materialistă, mi se pare grozav.
E relaxat, e haios… Mă simt bine în preajma lui.
Deci încă n-a pus un airbag pe tine.
Ce jocuri îți plac?
Jocuri de strategie sau jocuri cu cărțile?
Habar n-am, nu știu…
- Bine… - Poate Coloniștii din Qatar?
Vrei să spui „Catan”?
- Qatar e o țară… - Da.
- …deșertică în Golful Persic. - Le-am încurcat.
Înțeleg. M-am gândit eu.
Qatar.
- Apropo, am adus și eu un joc. - Ia să vedem!
- Nu-l știu. - Nici eu.
Bun, deci e cu cărți și…
Mie-mi plac jocurile de rol fantastice.
Sunt Regele Elf din Toraca.
Apropo, Jakob a demisionat.
Îmi trebuie un nou director de conținut vizual.
Mai bine zis, o șefă.
Nu accept un refuz. O s-o faci.
Nu poți să pierzi vremea la nesfârșit în studio.
Am o expoziție luna viitoare. A artistelor acelora cool.
Asta nu-ți aduce o vilă.
Dacă devine serios cu Jan, tu va trebui să faci banii.
De când sunteți împreună?
De exact o lună.
Eu sunt cu Zora de cinci ani.
Ai fost.
Sunt.
- Doar luăm o pauză. - Vezi să nu!
Unde ești? El a venit deja.
Îmi dai numărul tău?
Da. Sigur, aș putea face asta.
Acum?
- Puțin vin? - Da, mulțumesc.
Bun. 0171…
3920091.
E bun numărul.
Alo, da?
Alo. Sunt K.
Salut, K! Vai, ce surpriză!
Kurt, lasă-l în pace!
Pe unde umbli?
Stau în fața ta.
De ce întrebi?
Ăla nu sunt eu.
Scuze, trebuie să răspund.
Suntem aici toată noaptea.
O clipă, Alex.
Magazin de biciclete?
Bine.
Spune-mi, cât timp trebuie să fac asta?
- Ce să faci? - Să-l plimb în parc pe Eddi.
I-a luat șase ani să-mi agațe o tipă.
Da. M-aș bucura dacă și-ar face nevoile.
Cum merge acolo?
E cam ciudat. Dar să vezi unde stau! E ditamai casa.
Pe bune? Tare! Au piscină?
Nu m-am uitat.
Da, sigur au piscină.
Stai puțin!
Nu văd.
Atunci, înăuntru. Între saună și sala de sport. Acolo e.
Futu-i!
Ce? Au teren de tenis?
Futu-i!
Heliport?
Nu. O pasăre.
Un avion? Au avion?
Nu, omule. O pasăre pe bune. Un papagal. Tocmai a zburat pe geam.
Ce tot spui? Ești drogat?
Aici! Vino aici! Vino la mine! Da, aici.
- Delicios. Vino! - Vorbești cu mine?
- Jan, vrei să vin? - Vino!
Ești în pericol? Dacă da, zi: „Sandviș cu gem”.
Ce? Nu, omule. Niciun sandviș cu gem. Drăcia de pasăre e în copac.
Bine. Am înțeles.
Eddi, vino!
Alo?
Vino aici! Aici! Vino!
Vino aici! Delicios! Uită-te încoace! Ia uite!
Futu-i!
Boule!
- Merităm niște vin. - Clar.
Te-ai pierdut?
Nu te apropia de mine!
Nu i-ai găsit pe ceilalți?
Ba da. Am vorbit la telefon aici pe hol.
- E totul în regulă? - Da.
- Scuză-mă! - E-n regulă.
- Da? - Mă bucur că ești aici.
Vino!
Sper că vă e foame. Am stat numai în bucătărie.
Dar lumea va fi distrasă de jocuri.
Pâine și circ, chiar și romanii știau. Sau grecii?
Da, dar pâine. N-au pomenit nimic de guacamole.
Ce-ai pus aici? E delicios.
Avocado. Restul e secret.
Noroc!
„Avocado” e din aztecă și înseamnă testicule.
Mersi că ne-ai spus.
Zora adoră guacamole.
Iubita mea.
Da, ai pomenit de ea.
Ei bine, fosta iubită.
- Ți-am mai zis că doar luăm o pauză. - De jumătate de an.
Mâncăm?
Haideți! Ca de obicei, începem cu Activity.
Să câștige cel mai bun!
Sper să fiu eu cel mai bun.
Succes!
E un ritual.
Bine.
Unde ne-am cunoscut.
- În parc. - Da.
Cu dinozauri în față.
Habar n-am.
- Parcul Dino? - Nu, hai că știi!
Bine, Jurassic Park. Las-o baltă! Sunt alergică la asta.
La alune?
Am tot ronțăit din ele. N-am cum să fiu alergică.
Dacă ar avea alergie la alune, n-ar mânca.
- Kurt. - Alergie la pește.
Fălci. Următoarea. O știi pe asta. Pup, pleosc!
- Stop! - Titanic!
Toată lumea știe.
- Filmul meu preferat. - Serios?
Zero barat, nil, nada, niente. Nasol.
Scuze, sunt prea prost pentru jocul ăsta.
Dacă e să pierd, pierd cu tine.
Devin geloasă când vă văd. Îmi aduc aminte când eu și Zora…
Runda a doua. Cine-ncepe?
Noi.
Hola! Emma doarme acum.
Mersi. Atunci, te poți retrage.
- Sau ni te alături? - Sigur are planuri.
O seară frumoasă!
Sí. O seară frumoasă!
- Hossa? - Hossa?
Hossa. Așa zic în Mexic.
Cred că e de mare ajutor bona.
Dar, dar mai mult mă ocup eu de cea mică.
Deunăzi, Emma i-a zis Gabrielei „mamă”.
Ce? Se jucau de-a mama și de-a tata.
În fine. Emma e foarte atașată de ea.
Ca tine, nu? Hossa.
Zău așa! Sunt ocupat până peste cap cu Helmut Kohl.
Oli are o pasăre numită Helmut Kohl.
Un papagal. Am mai avut unul, Angela Merkel,
dar Helmut Kohl l-a ciugulit până l-a omorât.
Patriarhat de rahat!
Păsările ținute în cuști devin agresive.
De-aia Helmut Kohl e liber să zboare prin birou.
Să nu deschizi ușa aia!
Teoretic vorbind, dacă ar fi să zboare, s-ar întoarce, nu?
Nici nu vreau să mă gândesc. E plin de pisici.
Probabil n-ar supraviețui mult.
Ar fi groaznic. Îl iubesc.
Odată au venit amândoi la studio.
Gata cu păsările!
Nu poți vorbi prea mult despre Helmut Kohl.
E papagalul reunificării germane.
Nu e rău.
- Unde e toaleta? Adică baia. - După colț, pe hol.
- Dar așază-te! Glumesc, eu nu fac așa. - Ești imposibil.
- Mereu fac așezat. - Bravo, l-ai speriat cu papagalul.
Da, poate tu, cu aiurelile cu Zora.
- Hai să ne oprim! - Da, hai să ne oprim!
Jan!
Slavă Domnului că trăiești!
Normal că trăiesc. Ce cauți aici?
Ai spus: „Sandviș cu gem”.
Parola.
Ce? Frate, am zis: „Fără sandviș cu gem”.
Da, dar „fără sandviș cu gem” conține cuvintele „sandviș cu gem”.
Da, dar conține și „nu”. Înțelegi? „Nu.”
Unde e Eddi?
I-am dat un os de cauciuc și i-am pus filmul Beethoven.
Dacă tot ai venit, caută pasărea aia idioată.
- Ce? Ce pasăre? - Un papagal, omule.
A zburat pe geam. Dă din aripi pe aici.
- Un papagal adevărat? - Da, adevărat. Alb.
Bine, accept provocarea. Jan!
Ce e?
- Cum face un papagal? - Habar n-am.
„Papagal”?
- Papagal! - Papagal!
- Da, mai ascuțit. Papagal. - Papagal!
De unde să știu? Scoate o aplicație cu triluri de păsări!
Da. Bazează-te pe mine!
Da? Ca și cu airbagul?
De ce? Ce-a făcut?
S-a umflat.
Așa fac ele. E un airbag.
- Las-o moartă! - Așa e. Futu-i!
- Hei, Siri! - Da?
Ce sunete scoate un papagal?
Futu-i!
Rahat, scuze. M-am pierdut.
Nu... Todo bien.
Nu-i nimic.
Scuze.
Pe acolo o iei în sus.
Tu ai făcut mâncarea?
Cei doi nu prea au timp liber.
A fost delicioasă. Mersi.
Plec acum.
Gabriela, ne mai trebuie guacamo…
M-am rătăcit. Am fost…
Am zis „după colț, pe hol”.
Aici e „jos, pe scări, pe hol, ultima ușă pe dreapta”.
Da, cred că am ajuns prea departe.
Guacamole.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Continuăm jocul?
Da.
Fiți atenți! Pac, pac și…
- V-am făcut-o. - Bine.
M-ai blocat tot timpul. Poate că n-o să te mai angajez.
O angajezi?
Da. Pia va fi noul meu director de conținut vizual.
- Serios? - Renunți la studio?
Nu s-a stabilit nimic clar.
Când o să ai copii, o să-ți fie mai greu în carieră.
Poate Jan nu vrea copii.
Poate e prea devreme să vorbim despre asta.
- Ați făcut sex? - Kurt, pe bune?
Ce-ar fi să continuăm jocul?
- Eu sunt? - Da.
Deschid eu.
Cine ar putea fi? Sper că nu bezmeticul de alături.
Salut, amice!
- Dai carte? - Da.
Pac! Da.
Bine. Fiți atenți!
- Scuze, dar am câștigat. - N-a fost rău.
Bine.
Uitați cine a venit!
Bună seara!
Fac așa!
Salut!
- Matthias. - Mat.
Jan. Salut!
Salut!
- Jan și Pia au făcut sex. - Kurt.
Bine.
Mi-a plăcut cum ai spart gheața.
Nu știam că aduci pe cineva nou.
Sper că nu devine stânjenitor. Acum, că a venit fostul.
- Sincer? - Aiureli! Deloc.
I-am adus ceva Emmei. Drăguța a adormit deja?
Da, din fericire. Pardon, din păcate.
- I-o pun lângă pătuț? - Ce amabil ești!
- Se joacă mâine cu ea. - Mersi.
- Ai înnebunit? - Știai de asta?
- Și ce? E casa mea. - E a mea.
- A noastră. Mat e prietenul nostru. - Și fostul meu.
Așa.
- Fostul tău… - Kurt, termină, serios!
Mie mi-ar plăcea să vină Zora.
Aici avem păreri diferite, nu?
Doamne, îmi… N-am știut, scuze.
Vrei să plecăm?
Nu știu. Tu ce zici?
E o situație stânjenitoare, dar hai să vedem ce iese.
Până la urmă, suntem adulți.
În plus, mă duc la el săptămâna viitoare. O să se răzbune pe mine.
Mat e dentistul nostru.
- Al meu nu mai e. - N-ai fost la el de curând?
A fost o urgență.
Doamne, ce drăguță e!
- Ca tatăl ei, nu? - Ca un înger.
- Ia loc! - Mulțumesc.
Ce face drăguța de Luna?
Bine. Are un nou prieten. Eddi, câinele lui Jan.
Am cumpărat-o împreună.
- De fapt… - Am luat-o de la adăpost.
- Tare. - E copilul nostru.
Mă duc să mai iau vin. Vii cu mine?
- Un pahar de vin… - Nu, aduc eu vinul.
A câștigat cineva?
Îmi pare rău! E un dezastru.
E mai bine să plecăm?
N-o să par fricos?
Mai contează?
Karo are dreptate. Suntem adulți. N-o să fie așa de rău.
Mai e ceva ce trebuie să știu?
Știi deja mai multe decât trebuie.
- Nu contează cine a câștigat. - Eu n-am jucat.
- Mișto. - Deci trebuie să…
E totul bine?
Știi ce? Pentru asta, bem cel mai scump vin al lui Oli.
- Te pricepi la vinuri? - Pare că mă pricep?
Ăsta pare scump.
Bună alegere.
Când gătesc eu, bucătăria arată ca o cocină. Dar Karo…
Alt fost iubit?
Deschid eu.
S-au întors.
Noi i-am invitat.
Nu ei, mistreții. Ai unul în curte.
- Mă îndoiesc. Am reparat gardul. - Sunt sigur că…
De ce nu petreceți seara liniștit la televizor, dle Fieper?
La revedere!
Deci vecinul supraveghea curtea. Cred că ar trebui să vă păziți de el.
Ai făcut un rezumat bun.
- Probabil e o pisică. - Lasă-l!
Ai spus chiar tu că sunt mulți.
- Ești imposibil. - Îmi cer scuze.
Sper să nu treacă prin betonul proaspăt.
- Beton proaspăt? - Fundația căsuței de joacă.
Hopa!
Ce s-a întâmplat la Activity?
- Eu și Pia eram invincibili. - Toate bune.
Jan s-a prins mai greu. Dar el preferă „Coloniștii din Qatar”.
Un fel de „Monopolo”.
Glumeam, Jan!
Da, capul sus.
Suntem prieteni vechi, avem multe glume comune.
În vacanțe, mereu jucam Activity seara.
Da. Că tot veni vorba, trebuie să rezervăm casa pentru vacanță.
Am vorbit cu Papadopoulos, altfel, o pierdem.
Creta, Grecia. Mereu mergem în grup.
De ce nu vii și tu?
Nu trebuie să facem planurile de acum.
Bine.
Uitați! Jocul Trivial Pursuit.
- Așa. Testăm cultura generală. - Da.
Ce-ai studiat la facultate?
Nimic. Timp de 16 semestre.
Scuze, n-am vrut să…
Te-ai plimbat după liceu?
A fost mereu visul meu.
- S-a băgat între eu și bac. - Între mine și bac.
- Asta am vrut să zic. - Nu-i nimic.
Jan are un magazin mișto de biciclete.
Îmi trebuie o bicicletă. Pot să vin?
- Se poate trăi din asta? - Da.
Sunt destui dentiști cărora le poți vinde biciclete electrice scumpe.
Ești îndemânatic? Îl poți ajuta pe Oli cu căsuța de joacă.
N-am nevoie de ajutor. E beton.
Hopa!
Așa. Am mai adus mâncare.
- Vrea cineva? - Ce ai adus acum?
- Salsa este picantă? - Da.
Eu voi fi cel care pune întrebările, da?
- Da. Începe novicele? - Bine.
Să câștige cel mai bun!
Bine.
Bine. Categoria Știință și natură.
„Cum se numește popular acidul ascorbic?”
Aspirină? Nu știu.
Vitamina C. Mai zici o dată „aspirină”?
Nu.
Ai carie în dintele 32. Ar trebui s-o tratezi.
Sună-mă direct, altfel, aștepți șase luni o programare.
- Istorie. - Istorie.
„În ce an a fost construit Zidul Berlinului?”
- A căzut în 1989 și… - Da.
Ei bine?
În 1963.
Ai fost aproape. În 1961.
Mat știe tot!
- Pe 13 august. - Ce-a fost aia?
La ce oră?
La ce… Tu și Zora, de ce ați luat o pauză?
Păi… Mulțumesc că ai întrebat.
Zora voia puțin spațiu.
Cică nu-i dădeam suficient spațiu.
Dar cred că, pe termen lung, ne va întări relația.
- Ce e… - Ai o poză cu ea?
Da.
N-ar trebui să-i adâncim asta.
Uite! Ea este.
A postat asta pe Instagram acum două zile.
Eu i-am făcut cadou bluza.
Îmi transmite mici semnale.
Da, probabil.
- E drăguță. - Este.
Ultima oară a fost online la 2:17?
Da, bine. Probabil că nu putea să doarmă.
Sau era în oraș, petrecea.
Da.
Poate. Ca să-și limpezească gândurile fiindcă îi lipsesc.
N-ar trebui s-o urmărești pe WhatsApp.
Cum o urmăresc? Chestiile astea sunt afișate oricum.
- Oricum, e iubita mea. - A fost.
Șterge-i numărul!
Tot lucrez la mesajul ăsta de ceva timp. Ce zici?
Nu știu. E puțin prea intim?
E același mesaj?
Exact. L-am modificat puțin din nou…
Unde e?
Ce?
L-ai trimis?
Ce…
Ce? Nu, nici nu l-am atins.
- L-ai trimis. - Ba nu!
În locul tău, n-aș fi făcut asta.
- Pot să-l mai șterg? - Sigur, dar ea va vedea…
Va vedea că am șters mesajul.
Rahat! Frate!
De ce ai făcut asta? Era o ciornă! Erau chestii mega jenante în el.
- Nu l-am atins. - Atunci, cine?
Frate, Jan, adică…
Dacă-i ștergeai numărul, nu mai pățeai asta.
Sigur. Acum e tot vina mea!
Sheila.
O să se calmeze.
Isuse!
Te ajut eu.
Modolorogin? Ce e ăsta?
E un stimulant.
E farmacistă, le ia direct de la sursă, nu?
- Mamă! - Ce nebunie!
Încetează!
Continuăm jocul?
Da. O idee bună. Capul sus, Jan! Toți o mai dăm în bară.
Jan, băiatule…
Bine. Artă și literatură.
Bine.
„Ce colecție de poezii l-a făcut faimos pe Charles Baudelaire?
Habar n-am.
Les fleurs du mal. Florile răului.
Bravo, corect! A pronunțat și corect.
Cel ce-și strânge iubita în brațe
Un muribund îmbrățișând mormântul pare
Bravo!
Nu rimează. Slab poetul.
Mai știi? Montparnasse? Am vizitat mormântul lui Baudelaire.
Apoi a început să plouă
și am fugit uzi leoarcă într-o cafenea.
Chelnerița ne-a adus prosoape.
Am băut șampanie și…
Asta ai postat tu.
„Mulțumesc pentru o zi minunată.”
- Și o inimioară. - Da.
Da. O inimioară.
Geografie?
„Care e capitala statului Bahamas?”
Nassau.
Am fost și acolo.
Evident…
Stai puțin! Uite!
Pac!
Bine, mișto.
Doar nu ești serios!
Aici am învățat-o pe Pia să facă surfing.
Frumos!
Da, în fotografii totul arată grozav.
Da. Și să joace golf. Și…
Termini cu tâmpeniile?
- Stai, ce… - Termini cu tâmpeniile?
Aici am cerut-o de soție. Sigur ți-a spus Pia că am fost logodiți.
Am fost. Ce…
Nu știai?
Scuze, n-am vrut să creez o situație penibilă.
Chiar e penibilă. Pentru Jan. Și pentru Pia.
Da, bine. S-o lăsăm baltă! Kurti, Oli?
Am scăpat zarul.
Ce-ar fi să-l ridici?
Unde o fi?
Nu-l găsesc. Trebuie să oprim jocul. Păcat!
- Nu. Kurt. - Luăm altul.
Zău așa!
Dau eu pentru tine, că nu ajungem nicăieri.
Bine.
„Ce piesă a lui Rio Reiser a fost cântată de trupa Echt în anul 2000?”
Nu știu. Ascult doar metal.
Poate știe Jan? Hai, știi asta.
„König von Deutschland”?
Nici pe departe.
Pia, ce tip ai adus cu tine?
- Unde e chitara? - Da? Bine.
Oameni buni, serios! Nu și chitara!
Puțin sprijin.
- Maestro. - Gracias.
Haideți! Muzica o să ne mai destindă.
Cu siguranță.
Înțeleg că ești supărat.
Nici măcar nu am acceptat cererea.
Și de ce nu mi-ai spus?
Fiindcă nu înseamnă nimic.
Deci?
Zora e online, dar încă nu l-a citit.
Scuze, deși nu l-am trimis eu.
Oameni buni, nu stricați petrecerea! Haideți, sus!
Lumea se uită spre fereastra mea
Cu ochi obosiți, prăfuiți și timizi
Eu stau pe norul meu
Mat e vedeta noastră rock. Ce tare!
Văd că te apropii, dar treci mai departe
SANDVIȘ CU GEM
Dar nu mai rănește pe nimeni, Nu, nu mai rănește pe nimeni
Totul e calm Și niciun zbucium nu mai simt când te văd
Mă duc să iau aer.
S-a terminat, adio lună de iunie
- Vin cu tine? - Nu.
Alex are nevoie de ajutor. Trebuie să dau un telefon.
S-a terminat, adio…
Ce să spun, „Mat e vedeta noastră rock”!
Alex?
- Da? - Unde ești?
În curtea vecinului.
Ce cauți acolo?
Stau și eu pe-aici.
Alex?
Aici! Sus!
- Ce dracu'? - Exact.
Pasărea aia idioată a venit aici. Apoi chestia asta s-a strâns.
Acum știi ce simte un mistreț.
Hilar.
Poți să desfaci funia. Acolo.
Da, dar ai grijă!
S-a terminat
S-a terminat, adio
Cum merge acolo?
E dezastru. A venit și fostul iubit al Piei.
- Ce? - Da.
Ce vrea?
Pe Pia.
Atunci, dă-i una în meclă!
Da, sunt cât pe ce.
Sau bate-l la jocuri!
- Cine cântă așa prost? - Tipul.
Atunci, dă-i un pumn în gură repede!
Totul e calm Și niciun zbucium nu simt când te văd
S-a terminat, adio lună de iunie
S-a terminat…
- Credeam că ai plecat. - Dimpotrivă. Sunt aici.
Ăsta va fi un bonus.
Cred că suntem de acord cu toții că Mat e invincibil la Trivial Pursuit.
Următorul joc, Saga către Toraca.
E musai?
Da, e musai.
Încă n-am jucat jocul lui Jan.
Sunt sigur că e grozav. Cum îi zice?
- Cine ar... - Ce?
Hai să începem! Ne lămurim pe parcurs, bine?
- Ne trebuie ceva de scris? - Da.
Bine.
- Sheila. - Da, gata.
Eu stau aici sus.
- Și acum? - Acum iau o carte din pachet.
„Cine i-ar băga sub masă pe ceilalți la băutură?”
- Și scrii numele? - Exact.
Sunteți gata?
Întoarceți-le!
De ce m-ai scris pe mine? Fiindcă lesbienele beau? Tu bei mai mult.
- Când anume? - Mereu.
Nu strică nițel vin din când în când.
Dacă zici tu că e „nițel”… Și eu te-am scris.
Și eu.
Stai în casa mea, mă așteptam la puțin respect.
În casa mea.
În casa noastră.
Și eu tot pe tine te-am scris, amice.
Serios?
- Bine. - Karo m-a scris pe mine.
Nu mă supăr.
Dacă n-aș avea carieră și copil, și eu aș bea mai mult.
Apropo, Karo i-a oferit un job Piei.
Director de conținut vizual.
E minunat!
- Vezi? - Acceptă!
Las-o să decidă singură!
Cineva nu vrea ca iubita lui să câștige mai mult.
Cine ar fi ăla?
Janni, am glumit.
Care e următorul pas?
Oliver e cel mai votat. Trebuie să bea un pahar.
Ciudat joc, dar bine.
Oameni buni, a citit mesajul.
Acum și eu trebuie să beau.
Cine ar fi cel mai predispus la epuizare?
Gata?
Întoarceți!
Dacă lucrez mult, nu înseamnă că mă epuizez.
Da, și eu lucrez mult. Enorm.
Și relația noastră a avut de suferit.
Da, Matthias? Spune-ne! A fost înainte sau după vacanța în Bahamas?
Și înainte și după.
În mod special, viața noastră sexuală a avut de suferit.
La început, nu ne mai săturam unul de celălalt.
Ne-o trăgeam zi și noapte, peste tot.
Mat, nu e momentul.
Aveți și poze?
Pia, nu mi-am cerut niciodată scuze.
Pia.
Dacă cineva pierde o femeie frumoasă și fascinantă ca tine,
înseamnă că a dat-o-n bară.
Rău de tot. Și îmi pare rău.
A trecut.
Dar e bine c-o spui din nou, în fața tuturor.
Da. Bun, să trecem mai departe! Sau vrei să mai reciți o poezie?
Apropo, s-a deschis un nou muzeu arheologic în Creta.
- Serios? - Da.
Dar nu știu dacă Jan e interesat de cultură.
- Sigur se ajunge cu bicicleta. - Mersi. Am și alte pasiuni.
Cum ar fi?
Colecționează obiecte antice.
Bicicleta Boccelli.
- Bottecchia. - Exact.
O bicicletă?
Și eu am bicicletă.
„Cine ar putea să ajungă la psihiatrie?”
Oliver.
- Zău așa! - Corect.
Tu și jocurile tale de rol… E cam…
Dacă ar putea face terapie, chiar vă rog!
Dacă ați veni la un eveniment cu joc de rol,
ați înțelege fascinația. În fine, s-o lăsăm baltă!
Umbli în costume și lupți cu căpcăuni?
Nu înțeleg ce e fascinant în asta. Următoarea carte!
„Cine ar juca ping-pong dezbrăcat?”
Dezbrăcat, da. Dar nu știu ping-pong.
Trebuie să arăți și bine dezbrăcat.
Eu joc ping-pong și arăt și bine dezbrăcat. Nu, Pia?
Zău așa! Următoarea carte!
„Cine ar ține piept unui prădător?”
Jan. Jan ar putea.
Jan știe să dreseze câini.
Da, dar câinii sunt diferiți de lei și tigri.
Bun, să vedem!
Pe bune?
Fraierul ăsta?
Îți aduc pielea tigrului să stai gol pe ea.
Nimeni nu crede că aș putea pentru că…
Nu te prosti!
Da, nu te prosti!
Ați observat ceva? Mă scrieți doar la rahaturi.
Băutură, psihiatru… Alții luptă cu animalele periculoase, nu?
- Nu profesorul gras și prost. - Nimeni nu poate asta.
- Serios, Oli! Calmează-te! - Mă considerați un fraier.
- Vorbești prostii. - Ba nu! Nimeni nu mă mai respectă.
În casa mea stă o pramatie, iar nevastă-mea îi ține partea.
- În casa mea! - În casa noastră!
Oli, întoarce-te!
Pe cine a făcut „pramatie”?
Pe Emma?
Sau pe Gabriela?
Oli, întoarce-te!
Jocul tău e groaznic, Jan.
Ce-ar fi să cânți o piesă?
Mai terminați odată!
Gură-spartă ăsta mă tot provoacă.
- Oli, doar nu ești serios. - Lasă-mă!
Oli, scoate-ți aia!
Lasă-mă-n pace!
Oli, te rog!
Uită-te în altă parte!
Felicitări! Ești cu un picior la spitalul de nebuni.
Oli, ce e asta?
Lasă-l pe Oli! Sunt Ogandur, regele elfilor atotputernic.
Da, râdeți cât vreți!
Dar pot transforma pietrele în aur și pot vorbi cu plantele și pomii.
La evenimente, supușii mei îngenunchează în fața mea.
Eu rămân în picioare. Ne faci de râs.
Asta e cea mai mare frică a ta. Că te fac de râs.
Că fațada se va nărui. Iar Karo cea perfectă
conduce o companie și are grijă de copil non-stop,
în timp ce ține casa
și dă tuturor ordine!
Scuză-mă că nu-mi place mediocritatea!
De-asta ducem o viață frumoasă.
În care abia te văd,
fiindcă iei pastile cu pumnul ca să reziști.
Pastilele erau pentru Karo?
- Ți-au căzut din geantă. - Da.
De ce-mi ascundeți asta?
Din confidențialitate.
Problemele sexuale sigur nu le-a ascuns.
N-avem o problemă sexuală, fiindcă nu facem sex.
Vă dau un test. De ce Oli și Karo nu mai fac sex?
A. Pentru că e obosită.
B. Pentru că fratele ei e băgăcios și pune întrebări a doua zi.
Puteți alege mai multe răspunsuri.
De asta stai pe lângă Gabriela atât?
Ce tot faceți voi jos acolo? Îngenunchează în fața ta?
- Nu asta… - Te rog!
Mai devreme avea tricoul tău de la Mardi Gras.
Întrebare-surpriză: „Cum a ajuns acolo?”
A. A zburat singur. B. I l-ai dus tu jos.
Iată un indiciu! Este B.
Fă loc!
- Oli… - Ogandur.
- Dar Oli… - Ogandur!
Mamă!
- N-am auzit nimic. Serios. - Ce?
VULTURUL A ATERIZAT. ÎN BIROU!
- Nu știam ce rău stau lucrurile. - Dragă…
N-am nimic. Serios.
Știu cum e. Înainte, cu Zora…
Mai dă-o naibii!
M-am ocupat. E bine.
Doamne, ești cel mai tare, Alex!
Da. Ea e Gabriela. E venită cu programul Au pair.
O poveste mega amuzantă. M-am pierdut și am ajuns în bucătăria ei.
Se mai întâmplă…
Da. Gabriela face cel mai tare guacamole din lume.
Și are o problemă cu bicicleta, îi cade lanțul.
- Dar i-o rezolv eu. - Bine. Îmi dai pasărea?
Da. Uite!
- Poftim! - Ăsta nu e papagal!
Ești sigur?
E porumbel toată ziua, frate. Normal că sunt sigur.
Bine. Crezi că el o să-și dea seama?
El o să…
Alex, lasă sărmanul porumbel și caută celălalt animal, da?
- Te rog, frate! - Da, sigur. Bine.
SAGA CĂTRE TORACA
Eu, Ogandur, regele elfilor, îmi voi începe călătoria spre Toraca.
Urmați-mă sau veți rămâne veșnic pe tărâmul netoților.
- Monopoly? - Sigur.
Numărul cinci, intri în castelul magic. Eu lupt cu uriașul.
Doar nu e serios…
- Unde ai fost? - Mai am o întrebare.
Păzea! Ai căpcăuni în spate. Căpcăuni în stânga!
De ce mi-ai spus „gură-spartă” mai devreme?
Ba nu ți-a spus.
Da, s-ar putea să-ți fi spus.
Bine. Se pare că avem o mică problemă.
Nu-mi place să mi se spună așa.
De către nimeni.
Mai ales, nu de un vânzător de biciclete ratat ca tine.
Scuze! Nu știam asta.
Gură-spartă.
Cere-ți scuze!
Nu.
Băieți, vreți să vă împăcați? E enervant.
Hai, jucăm Monopoly.
Nu întorc celălalt obraz la așa ceva.
Te provoc.
- O rezolvăm ca bărbații. - Vrei să ne duelăm?
Da.
La ping-pong.
Evident că te dai lovit!
Ce ratat penibil!
Dacă am avea masă, te-aș bate măr.
E masă la subsol.
Da. Am o idee mai bună decât Monopoly.
La prima vedere, e egalitate.
E prima dată când văd o sculă în 20 de ani. N-am pierdut nimic.
În ceea ce mă privește, e inutil.
Susține-l pe Jan! Sau îl lași cu scula în mână?
Glume cu scule. Câtă originalitate!
Servește Matthias.
Stați! Pe ce miză jucați?
Credeam că Pia e miza.
Nu e amuzant.
Învinsul bea o sticlă de sos iute. Sau ți se pare prea greu?
- Dar Matthias nu rezistă la sosuri iuți. - Exact!
Nu. Nicio problemă.
Bine.
- Oricum, câștig. - Învinsul bea o sticlă de sos iute.
Da!
Unu la zero pentru Matthias.
Ți-am spus că am jucat la club?
Nu, doar cu asta nu te-ai lăudat.
Doi la zero, Matthias.
Credeam că ești adversar, nu victimă.
Pac!
Da!
Zece la trei pentru Matthias.
Șapte puncte de meci.
Parcă-l castrează.
Mai are o minge.
Te simți bine?
Punct pentru Jan. Zece la patru!
Zece la cinci.
Zece la șase.
Zece la șapte.
Rahat! Haide!
Cine e victima acum? Haide!
E 11 la zece.
Jan are punct de meci.
Vreți o minge nouă?
- Da! - Nu!
Victorie pentru Jan!
Da! Da, omule!
Se pare că victima a câștigat, nu?
Da!
Da, iubito!
Jan!
N-aș face asta.
Mai știi puiul meu Piri Piri? Îți ieșea prin toate găurile.
Mesaj de la Zora.
Nu-l deschid acum, ar crede că stau și aștept…
Isuse! Citește-l!
Da, bine. „Te sun imediat.” Și un emoticon.
Dar nu cel obișnuit, cel cu obrajii roșii. E semn bun, nu?
Semnele nu sunt mereu ceea ce par.
Și eu aș fi făcut-o.
Dar eu am câștigat.
Abia dacă simt…
Cine e ratatul penibil acum?
Ce te-a apucat?
Nu sunt un trofeu! Vezi ce face!
- Vrei să-l ajut eu? - Bine, mă duc.
- Atenție! Sunt căpcăuni în spatele tău! - Este enervant!
Vrei să te ajut?
Nu.
Ia, încearcă ăsta!
Mai bine te întinzi.
- Doar n-a băut laptele? - Ba da.
Îți cumpăr altul.
N-ai de unde. E scos cu pompa.
E cea mai de rahat noapte de jocuri! Și cât m-am chinuit!
Păi…
A gătit Gabriela. Și ce?
O să-mi reproșați că n-am gătit eu?
Nu. Dar de ce ai spus că ai gătit tu? Așa se face în Grunewald?
Băi!
Tu de unde știi?
Jan, spune-ne cum de ai ajuns în camera ei
când ieșea de la duș!
M-am rătăcit. Și?
Te-ai pierdut cam des în seara asta, indiferent ce căutai!
Da.
Unde pleci?
Ce-a fost asta? Disputa cu Matthias, care o are mai mare.
Și nu vorbesc la figurat. Pur și simplu vi le-ați măsurat.
Nu e vina mea că fostul tău iubit…
Pardon, că fostul tău logodnic a venit aici.
Oricum, el a început.
Cine a început? Zi-mi, suntem la grădiniță sau ce?
- Nu, suntem la seara de jocuri. - Care mereu a fost amuzantă!
Când nu eram eu aici?
Regret că nu mă potrivesc în lumea ta de bogați deștepți.
Ce tot spui?
Toți ăștia au câștigat la jocul vieții.
Și nu-s magazine de biciclete în Monopoly.
Și ce? Nici studiouri foto.
Da, de asta vei lucra în curând pentru Karo.
Așa îți vei permite străzile mai scumpe din Monopoly.
Chiar că te-ai rătăcit undeva azi.
- Te credeam mai relaxat. - Așa sunt de obicei.
Dar m-ai târât în jocul ăsta dement de aici.
Eu nu colecționez antichități. Am o bicicletă veche pe perete.
Pia.
Îmi pare rău pentru tot.
Dar m-a tulburat sărutul nostru de deunăzi.
Și, de atunci, eu…
L-ai sărutat pe Mat?
De ce n-am știut?
Aia era urgența?
Nu eram împreună.
Nu eram împreună pe bune.
Bine. Aflu multe despre tine azi.
Alex, lasă pasărea aia tembelă, plecăm
Bună seara!
Dar curtea e frumoasă.
Bună!
Căsuța de joacă… Este…
Nu mai este.
N-a fost proiectată bine.
Pasăre? Ce pasăre?
Futu-i!
Da. Poți să mai zici o dată.
Nu. Am pierdut cheia, omule.
Eu mi-am pierdut iubita.
Am avut o noapte de rahat, nu?
Rahat!
Cred că am pierdut-o când m-a prins plasa aia.
Nu vorbești serios!
Era pe aici, pe undeva, nu?
Ciudat.
Ce e?
Plasa în care m-am prins. Nu mai e.
Doamne! Futu-i!
Da.
Acum știu cum se simt mistreții.
„Îmi caut disperat papagalul numit Helmut Kohl.”
DIVERSE
Semn de exclamație.
- De ce nu mi-ai spus de sărut? - Da. De ce?
Nu știu. Fiindcă n-a însemnat nimic.
- Sărutul însemnă mereu ceva. - Mereu.
- Ești enervant. - Ba tu.
Abține-te să dai sfaturi despre relații!
Ai fost răutăcioasă.
V-ați purtat îngrozitor.
Da, ca Jan al tău.
Da.
Lasă-l în pace pe Jan!
L-a lăsat pe Helmut Kohl să scape. Idiotul!
Tu l-ai invitat pe Matthias. Unde ți-a fost capul?
A zis că s-ar putea să mai aveți o șansă. După sărut.
Și am vrut să ajut.
De-asta ai tras cărți pentru care era pregătit la Trivial Pursuit.
Ai observat?
Nu-s idioată.
Nu e idioată, altfel, Jan n-ar fi cu ea.
Și acum?
Acum, nimic.
- Dacă vine tipul? - Dacă nu vine?
Crezi că o să ne împuște?
N-am evoluat ca să fim împușcați în Grunewald.
Nu fi prost! Nu împușcă oameni. Vânează mistreți.
Și dacă trage întâi, abia apoi se uită cu atenție?
Sunt tânăr, omule. Am toată viața înainte.
Magazinul e pe plus pentru prima dată anul ăsta.
De ce tocmai acum?
Ce vrei să spun? Tocmai am părăsit-o pe femeia visurilor.
Dacă mă împușcă, Pia nu va ști ce înseamnă pentru mine.
- Pare serios. - Chiar e.
Atunci, trebuie să scăpăm de-aici.
- Cred că trebuie să te muți aici. - Nu așa.
Alex, asta nu...
Unde e Mat?
Probabil dă la rațe. Așa-i trebuie!
Matthias?
Pia.
- Eu sunt. Nu închide! - Dă pe difuzor!
Voiam să-ți zic ceva.
Te iubesc.
Și mă doare că ești cu ratatul ăla.
Cretinule! Vezi tu dacă mai claxonezi o dată!
Sunt dentist.
Pia, meriți mai mult.
Pe mine.
Sunt regele tău. Sunt un luptător.
Pentru tine, m-aș bate chiar și cu un tigru.
Da. Asta o să fac acum.
O să-i pun o fundă și ți-l trimit cadou. Pia!
Sunt un prădător.
Deja devine prea pueril totul. Mai bine du-te acasă și odihnește-te!
Faceți stânga în 800 m și ajungeți la destinație, Grădina zoologică.
- Ce caută la zoo? - Matthias?
- Noi… - Matthias?
Nu închi…
Poți să ajungi la telefonul meu?
- Unde? - În buzunarul de la pantaloni.
Încerc.
- Mai la dreapta. - Aici?
Nu, aia e stânga!
Hopa!
Futu-i!
Te rog! Nu trage!
- Ce căutați în curtea mea? - Îți explicăm.
Și-a pierdut cheia.
Ce caută cheia aici?
Am vrut să prind papagalul, ca prietenul meu să nu-și piardă iubita.
A zis „sandviș cu gem” la telefon.
- Am avut o seară proastă. - Da.
Lasă-ne să plecăm! N-o să spunem că ai împușcat pasărea.
N-am împușcat-o.
Uite! E doar tranchilizată.
Un papagal n-ar supraviețui mult. E plin de pisici.
În jumătate de oră ar fi mort. E al vostru?
Nu. E al dlui Hoffman de alături. Pot să-l iau?
- N-ai decât. - Dacă poți să…
Da. Sigur.
Cu grijă!
- Salut! - Salut!
E Helmut Kohl?
Da, dar stai liniștit! Trage un pui de somn.
Intră! Toată casa e a mea. Putem sta împreună, ca prietenii.
De ce e toată casa a ta?
Ceilalți sunt la zoo.
Eu am fost deunăzi, așa că am zis să rămân aici.
Stai puțin, K! De ce s-au dus la zoo?
Din cauza lui Matthias, normal.
Nu înțeleg. Tipul ăla ce caută la zoo?
Și ce treabă are asta cu jocul meu?
Îți explic mai târziu, da?
Poți merge cu mine, Jan.
Mersi, K. Nu-i nevoie.
MOBIL
Ce idiot!
Cine, Mat sau Jan? Sau Oli?
- Te aud. - Știu.
- Câtă vreme rămâneți împreună. - Așa am crezut și eu, până acum.
- Trebuia să-ți fi spus despre sărut. - Ce nașpa!
Dă-mi alea imediat!
Nu-mi place că iei așa ceva.
- Sau că i le dai tu. - De acord.
Oricum, sunt doar placebo.
Voiai mai multe, și le-am înlocuit. Nu te las să devii dependentă.
Credeți că sunt doar o obsedată de muncă.
Vorbești prostii. Respect ceea ce ai construit pentru tine.
Dar nu vreau să lucrez la firma ta.
Mă bucur. Oricum, nu te văd la o slujbă serioasă.
Serioasă? A fost o ofertă bine intenționată între prietene.
A sunat mai mult ca o comandă.
Dar vreau să fac ce-mi place mie.
Mai bine fotografiez câini și pisici,
chiar dacă urinează prin studio de plăcere.
De-asta sunt și cu Jan, apropo. Am fost cu Jan, adică.
Fiindcă urinează de plăcere peste tot?
Eu sunt K, apropo. Prietenul lui Jan.
OK.
Nu, doar K. Fără „O”.
Rahat!
Pisicuță pis pis pis!
Mat, venim!
Oli! La dracu'!
GRĂDINA ZOOLOGICĂ
Pe bune?
STAȚIA GRĂDINA ZOOLOGICĂ
Futu-i!
TIGRU BENGALEZ
Matthias!
Ești acolo?
Oameni buni!
A fost aici.
Mat?
Nu se poate așa ceva!
Hei!
- Ce cauți aici? - Am vrut să vorbim.
Crezi că vreau să vorbesc cu tine?
Dacă nu trebuia să-l salvăm pe Mat,
îți dădeam un pumn în gură.
Da, mi se pare corect. Dar l-am găsit pe Helmut Kohl.
- Pe bune? - E teafăr la tine în birou.
Scuze din nou.
Doamne, asta e… Iubito, Helmut Kohl trăiește!
Scuze, dar aia e…
Asta e vomă sau… Fiindcă arată a…
Lapte matern.
Ce nai…
Ați auzit?
Rahat, chiar e jos acolo!
Față în față cu bestia.
Drăcia dracului!
- Matthias! - Îmi pare rău,
dar dacă intri în cușca tigrului, te mănâncă.
- Ascultă… - Îmi pare rău! Păcat! Selecția naturală.
- Intru să-l scot. - Ai înnebunit?
- N-o să mă mănânce. - Ultimele lui cuvinte.
E Zora. Trebuie să răspund.
- De ce fac bărbații mereu pe eroii? - Trebuie să mă căiesc.
Bine, du-te și căiește-te! Adio și mersi!
Fii atent! Ai grijă!
Ține-te bine, da?
Chiar o face.
Matthias?
Matthias.
Jan?
Vino înapoi! Vino sus!
Futu-i! Fii pe fază!
Hai!
Dă-mi mâna! Hei!
Cațără-te!
Continuă!
Nu pot.
De ce stai degeaba? Fă ceva!
- Bine… - Cum ar fi?
- Ne trebuie o funie. - Da.
Jan, rezistă! Căutăm ceva să te tragem sus, da?
Pia, în caz că o să fiu mâncat…
Îmi pare rău pentru seara asta. Dar am avut emoții.
Iar când a venit Matthias, am crezut că o să te pierd.
Și te-ai transformat în Matthias 2?
Păi îl sărutaseși iar pe Matthias 1.
A fost o greșeală.
Dar nu pot s-o repar. Poate e și o parte bună.
Măcar acum știu că nu mai am sentimente pentru el.
Cum am pentru tine.
Jan.
Tigrul e în spatele meu, nu?
Futu-i!
Bine.
- Am găsit o funie. - Bravo! Unde?
La maimuțe. Dar le-am promis c-o duc înapoi.
Jan, aici!
Prinde-o!
Hai!
Trage!
Încă o dată…
Ai grijă!
- Măi să fie! - Uitați!
- Omule. - Ești bine?
- Era să-mi pierd prietenul. - Ești dus cu pluta.
Ce se întâmplă?
Credeam că ești acolo.
Da, am vrut să cobor, dar mi s-a făcut rău…
- Aveți grijă, pe-aici e niște… - Da, acolo.
În fine, m-am dus să iau o sticlă de apă de la automat. Și…
Mi-ați văzut telefonul? Mi-am făcut un selfie acolo mai devreme.
Chiar ești gură-spartă!
Da. Și ești afon rău.
Tu cine ești? Eu…
Kurti!
Mersi, K.
Mulțumesc.
Îmi pare rău, apropo.
- Nu-i nimic. - Da?
Într-un fel, a fost distractiv.
Crezi?
Doamne!
Hai! Nu te uita! Las-o baltă!
De-asta era tricoul meu la Gabriela.
Dansați împreună?
Da. Trebuia să fie o surpriză.
De aniversare.
Mereu ai vrut să dansăm paso doble.
Mă descurc binișor, având în vedere că n-am talent.
Ce-ar fi să mergi la curs cu mine,
iar eu să vin la următorul tău eveniment?
Bine. S-a făcut.
- Vin și eu. - Nu, facem asta singuri.
Iar tu o să-ți cauți apartament.
Poate are Jan o cameră?
Nu. Avem nevoie de intimitate.
Mersi. Facem duș fără să fim filmați.
Acum ce facem?
Continuăm să jucăm?
Bine.
Dar la mine acasă. Și fără ceilalți.
Zora vă salută.
A fost prea lașă să se despartă pe față de mine.
- Acum m-am despărțit eu de ea. - Îmi pare rău, scumpo.
E-n regulă. Să-ți pară rău pentru ea că m-a pierdut!
- Clar. - O fraieră.
Categoric.
Mersi că ai trimis mesajul. Cel puțin, acum am rezolvat problema.
Eu l-am trimis. Am știut că așa e cel mai bine.
Putem merge la maimuțe? Trebuie să le duc funia.
- Nu azi. Altă dată, bine? - Sigur.
- Bine. - Te sun. Am numărul tău.
PATRU SĂPTĂMÂNI MAI TÂRZIU
Bună!
Bună! Credeam că mergi la seara de jocuri.
N-aveam chef să merg fără tine.
O decizie foarte bună. E o prostie și nu duce la nimic bun.
Mă bucur că ești aici. Fac o om…
- …letă. - Surpriză!
Îmi pare rău, acum faci parte din gașcă.
Apartamentul tău chiar e mai mic decât foaierul meu.
- Vreau și eu omletă. - Mat întârzie.
Am glumit.
Bun.
Să câștige cel mai bun!
Sper să fiu eu cel mai bun.
Începem cu Trivial Pursuit…