Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
-Той хлопець не відповів? -Він дзвонив буквально секунду тому.
-Каже, що забере завтра. Усе добре. -Гаразд.
Почни з голландського велика. Там спущена шина.
-Передня чи задня? -Сам побачиш.
Гаразд. До речі, я замовив нові подушки безпеки.
Ага, клас.
От гівно. Мені треба бігти, бувай.
Едді, припини! Геть! Едді, йди сюди!
Луно!
Луно, що… Іди сюди. Гей.
Луно, іди сюди. Що ти робиш?
Вибач. Щось він сьогодні пустує.
Якщо вона завагітніє, він платитиме аліменти.
Тоді Едді бачитиме дітей на вихідних.
Через одні.
Домовилися.
Ще раз вибач. Не знаю, що на нього найшло.
Мабуть, для собак це нормально.
Як чухати вуха задньою лапою.
Я теж так іноді роблю.
Я вже мушу йти.
Якщо знадобиться зробити гарне фото з Едді…
Я фотографиня. Заходь.
-Добре. -Добре.
Якщо захочеш гарний велосипед, у мене веломагазин на Скаліцерштрассе.
Добре.
Алло?
Алло, це Ян. Хочу замовити фотосесію для нас із Едді.
Коли ти маєш час?
Завтра. Завтра я вільний.
Мене влаштовує.
Добре.
До завтра.
ВЕЧІР ІГОР
-Хто це був? -Не звертай уваги.
КАРО ПРОПУЩЕНИЙ ВИКЛИК
-Привіт. -Привіт.
Знаєш, я хотів подати тобі дуже романтичний сніданок у ліжко.
Але?
Це багато клопоту.
Що?
Але ж задум рахується, так?
Ні! Іноді рахується романтичний сніданок у ліжко.
Ну гаразд.
Нічого собі.
Доброго ранку вам двом.
Вам теж щось буде. Зараз.
Може, ввечері щось приготуємо?
Я б залюбки, але я зустрічаюся з друзями.
І ти не можеш це перенести?
Це важко. Наш вечір ігор священний.
Вечір ігор?
Може, це звучить трохи безглуздо, але це наша традиція.
Гаразд. А ви граєте на гроші?
Блекджек, покер, стрип-покер…
Ні, скоріше, «Монополія» та «Уно».
Ясно.
Знаєш що? Ходімо зі мною.
Нарешті побачать, чому мене не було тижнями.
Або…
ми можемо полежати в ліжку ще років 100.
Не можу скасувати.
-Вони для мене як родина. -Як родина?
Тепер я точно хочу піти.
Ура! Родина!
-Ходімо, буде весело. -Правда?
Нічого собі. Мій найкращий друг іде на вечір ігор.
-Ти дуже швидко постарів. -Так, це трохи дивно.
Але я можу покидати кості й походити фігурками. Розслаблюся.
Ну… не знаю. Де це буде?
У Ґруневальді.
Що?
У Ґруневальді.
-У Ґруневальді? -Так.
Чуваче, там ніхто не розслаблений.
Вони всі вже виграли в «Монополію життя».
-Пощастило їм. -Так, їм пощастило. А тобі ні.
Чуваче, ти там, оточений.
«Чи він підходить для нашої Пії?»
«Без освіти? Що?»
«Боже! Він і його найкращий друг виросли разом у тих квартирних домах!»
Зрозуміло. «Ви йдете у в'язницю, не проходите старт».
Це маячня.
Та ж ні. Саме так і буде. Чесне слово.
Сьогодні просто вечір ігор. Що може піти не так?
На вечорі ігор у Ґруневальді не так може піти будь-що.
Почитай правила, щоб не виставити себе дурнем.
-Що ти робиш? -Випробовую подушку безпеки.
І як?
Вона має надутися!
Її найкраща подруга буде?
Це у неї вдома. Її звати Каро.
Добре. Залучи Каро на свій бік.
Принеси їй подарунок. Роби компліменти. Гарна зачіска, інтер'єр, будинок.
Таким людям це до вподоби.
-Мабуть, я це все ж таки скасую. -Що?
Побуду з Пією завтра. Яка різниця?
Яне.
«Хто не грає, той уже програв».
Здається, Лукас Подольскі.
Пія каже теж принести гру.
Добре. У мене якраз є. Найкраща гра у світі.
Я принесу пізніше. А ти поки…
Готуйся до місива.
Ти виглядаєш не по-ґруневальдськи.
-А як? -По-марцанськи.
І сьогодні я представляю вам дещо особливе,
класику серед усіх настільних ігор. «Монополію».
Ми всі пам'ятаємо її з дитинства.
Найбільші сімейні суперечки починаються з «Монополії».
Якщо ви з нею не знайомі, я створив це коротке відео…
Привіт, друже. Едді! Привіт! Отже.
Це гра. А це подарунок для Каро.
Подушка безпеки? Не дорогувато?
Так. Це по-ґруневальдськи.
Це ж не та дефектна?
Ти думаєш, я зовсім бовдур?
Едді, так, іди сюди! Друже.
Отже. «Хто це зробить?» Я носив на кілька вечірок. Супер класна.
І це гарний спосіб познайомитися.
І як грати?
Слухай. Там є питання, і треба вгадати, хто в групі,
скоріше за все, це зробить. Ось, наприклад.
-«Хто, швидше за все, попісяє з моста?» -Ну, ти.
Що? Ні, звісно, ти.
І що далі?
З двома не вийде. Потрібно більше людей.
Нічого собі. Крута гра.
-Скажи? -Супер.
-Я знав, що заціниш. -Дякую, Алексе.
Так, Еддікінсе!
-Привіт. -Привіт.
Привіт.
Готовий?
Так.
-Добре. -Так.
-Де Луна? -З доглядальницею.
Із дочкою сусідів.
Класно.
Це наш трофей.
Я захищаю титул, якщо тобі цікаво.
Нічого собі. Ви серйозно ставитеся до цієї гри?
Цілком.
А що в тебе?
Це? Так, дрібниця.
Щоб хоч трохи вразити твою родину.
Гаразд. Хто там буде? Твоя найкраща подруга…
Каро. Ми знайомі з дитсадка. Ось, це Каро.
Вона вивчала дизайн,
у неї суперуспішний бізнес з доставки меблів.
Це ми на Криті. Їздимо туди раз на рік.
-Ого. -Каро одружилася з Олівером.
Він учитель у профтехучилищі. А це крихітка Емма.
-Мила. -Так.
Якщо погортаєш далі, побачиш Шілу.
Шіла — фармацевтка. Її я теж знаю з дитсадка.
Стосунки? Усе складно.
-Це вона? -Так.
Гаразд. Це всі?
Так. Чекай, ні. Курт. Курт теж буде там.
Це він?
У мене немає фото Курта.
Курт — брат Каро.
Він вічний студент. Живе з ними.
Збирався пожити два тижні. Розтяглося на пів року.
Курт трохи…
Трохи?
Трохи що?
Побачиш.
Приїхали.
Нівроку. Вони справді виграли «Монополію життя».
Що?
Нічого.
Дозволиш?
Так.
Добрий вечір!
Привіт, гере Фіпере.
Знову вечір ігор?
-Бінго. -Ви граєте в «Бінго»?
Ні. Я мала на увазі… Не зважайте.
Будь ласка, повідомте Гоффманам, що тут знову бродять дикі кабани.
Перетоптали половину мого газону.
Привіт!
Добраніч, гере Фіпере.
Фіпер до вас чіплявся? От дивак.
Привіт!
Та-да! Каро, Ян. Яне, Каро.
-Привіт. -Ласкаво прошу.
Дякую.
Ходімо?
Дивовижний будинок. Справді. Великий, майже як моя квартира.
Тобто фойє.
Хто що може.
-Ти зробила зачіску? Чудова. -Правда? Дякую.
-Допомогти? -Так, це для вас.
Дякую. Що це?
-Можна? -Так.
Це новий тип подушок безпеки. Їх одягають для їзди на велосипеді.
Як одягають? Куди?
-У Яна веломагазин, пам'ятаєш? -Так, ти казала. Цікаво.
Секунду. Можна?
Овва.
Можна?
Прошу.
Нічого собі.
Ясно.
А як її зняти?
Боже мій. Вибач. Це мало статися лише в разі аварії.
Є?
Боже, пробач.
Ми все виправимо. Ходімо в туалет?
Так!
Візьми це й іди, добре?
Усе гаразд.
Каро. Чекай, я допоможу.
От бляха.
Він змінився. У нас є система! Неймовірно.
Привіт.
Привіт, я Ян. Я з Пією.
Вони… Вони пішли щось зробити.
Ви помилилися адресою.
Ідіот. Привіт, заходь. Я Шіла.
Та я жартую. Я Олівер, привіт.
-Курт. -Привіт.
Але друзі називають мене Кей.
Ніхто тебе так не називає.
Але було б круто, якби називали.
Ну привіт, Кею.
Святиню поставимо сюди.
Може, Пія і перемогла того разу, але сьогодні пощади не буде.
Так. Пія щось таке згадувала.
Заходь, сідай. Почувайся як удома.
Дякую.
Як я вже казав Каро, будинок неймовірний. Мої вітання.
Чим ти займаєшся?
Я чув, Каро займається доставкою меблів?
Мабуть, справи йдуть добре.
Так, але я теж зробив у це все значний внесок.
-А у тебе веломагазин? -Так.
Він добре заробляє?
Не будь такою меркантильною. Він чудовий.
Він спокійний, веселий. Мені з ним добре.
Мабуть, він на тебе не чіпляв подушку безпеки.
А які ігри ти любиш?
Стратегічні настільні чи швидкі й брудні карти?
Навіть не знаю…
-Ясно. -Може, «Поселенці Катару»?
Тобто Катану?
-Катар — пустельна країна. -Точно.
-У Перській затоці. -Я переплутав.
Ясно. Я так і подумав.
Катар.
-До речі, я приніс гру. -Подивимося.
-Не чув про таку. -Я теж.
Там є карти й…
Мені дуже подобаються рольові ігри.
Власне, я король ельфів Тораки.
До речі, Якоб пішов.
З жовтня потрібен головний дизайнер візуального контенту.
Точніше, головна дизайнерка візуального контенту.
Жодних відмов. Ти це зробиш.
Ти не можеш сидіти у фотостудії і нікуди не рухатися.
Наступного місяця я на виставку. На збірку класних художниць.
Цим на віллу не заробиш.
Якщо з Яном складеться, тобі бути годувальницею.
Давно ви разом?
Рівно місяць.
Ми із Зорою вже п'ять років.
Були.
І є.
-Ми просто робимо перерву. -Звісно.
Де ти? Він уже тут.
Даси мені свій номер?
Так? Звісно, можна якось.
Зараз?
-Вина? -Так, дякую.
Гаразд, 0-1-7-1…
3-9-2-0-0-9-1.
Це він.
Алло?
Привіт. Це Кей.
Привіт, Кею. Оце так сюрприз!
Курте, дай йому спокій.
То де ти зависаєш?
Я сиджу перед тобою.
Чому ти питаєш?
АЛЕКС
А це не я.
Вибачте, треба відповісти.
Ми нікуди не поспішаємо.
Секунду, Алексе.
Веломагазин?
Кажи.
Друже, як довго я маю це робити?
-Що робити? -Гуляти з Едді в парку.
Мені він дівчину знайшов через шість років.
Так. Я був би радий, якби він одразу перейшов до справи.
Як там у вас?
Це все трохи дивно. Але як вони тут живуть… Величезний маєток.
Правда? Чума. Басейн є?
Я не подумав глянути.
У них точно є басейн.
Чекай.
Ні, не бачу.
Тоді всередині, між сауною та спортзалом. Він завжди там.
От бляха.
Що? У них тенісний корт?
Лайно!
Вертолітний майданчик?
Ні. Птах!
Літак? У них є літак?
Ні, чуваче. Справжній птах. Клятий папуга чи щось таке. Він вилетів!
Про що ти говориш? Ти під кайфом?
Лети до мене. Так, давай, сюди.
-Ням-ням, до мене. -Ти це мені?
-Яне, мені прийти? -Ходи!
Ти в небезпеці? Якщо так, скажи «бутер з джемом».
Що? Ні, чуваче, ніякий не бутер із джемом. Клятий птах на дереві.
Гаразд. Я тебе зрозумів.
Едді, ходімо.
Алло?
Ходи сюди. На.
Ходи сюди. Смачненьке. Дивися.
Дідько!
Кретин.
-Ми заслужили трохи вина. -Так.
Ти заблукав?
Не підходь до мене.
Ти не знайшов інших?
Знайшов. Я вийшов поговорити по телефону.
-Усе гаразд? -Так.
-Ще раз вибач. -Усе добре.
-Правда? -Я рада, що ти тут.
Ходімо.
Сподіваюся, ви зголодніли. Я пів дня куховарила.
Знов усі відволікатимуться!
Хліб і видовища, це знали навіть римляни. Чи то були греки?
Так, але хліб. Про гуакамоле мова не йшла.
Із чого воно? Смакота.
З авокадо. Решта — таємниця.
Будьмо.
«Авокадо» — ацтекське, означає «яєчко».
Дякую за інформацію.
Зора любить гуакамоле.
Моя дівчина.
Так, ти вже казала.
Її колишня дівчина.
-Скільки казати? Ми взяли перерву. -Вже пів року.
Ну що?
Гаразд. Починаємо, як завжди, з «Актівіті».
Нехай переможе найкращий!
І нехай найкращим буду я.
Щасти.
Це ритуал.
Круто.
Тут ми познайомилися.
-Парк. -Так!
З динозаврами.
Не знаю.
-Парк динозаврів? -Ні, ти знаєш.
Гаразд, «Парк Юрського періоду». Байдуже. На це в мене алергія.
Горішки?
Я їх весь час тріскаю. Яка ж у мене алергія?
Якби в неї була алергія на горіхи, вона б їх не їла.
-Курте. -Риба. У неї алергія на рибу!
Пусте. Далі. О, це ти знаєш. Цьом… буль.
-Стоп! -«Титанік»!
Усі це знають.
-Мій улюблений фільм. -Серйозно?
Нуль, нічого, аніскільки. Шкода.
Вибач, я надто дурний для цієї гри.
Якщо програвати, то з тобою.
Дивлюся на вас і заздрю. Пам'ятаю, як ми із Зорою тільки…
Гаразд, наступний раунд. Чия черга?
Наша.
Привіт. Емма спить.
Дякую. Тоді на сьогодні все.
-Чи приєднаєшся до нас? -У неї інші плани.
Гарного вечора.
Так. Гарного вечора.
-Хосса, так? -«Хосса»?
Хосса. Так кажуть у Мексиці.
Добре приймати студентів за обміном.
Так, але здебільшого я сама доглядаю за малою.
Що ж. Днями Емма назвала Ґабріелу мамою.
Що? Вони грали в сім'ю.
Хай там як, Емма її дуже любить.
Як і ти, так? «Хосса».
Прошу. Мені й Гельмута Коля вистачає.
У Олі є пташка на ім'я Гельмут Коль.
Какаду. Була ще одна, Ангела Меркель,
але Гельмут Коль забив її до смерті.
Клятий патріархат.
Птахи в клітках часто стають агресивними.
Тож наш Гельмут Коль може вільно літати по кабінету.
Тому не відчиняй дверей.
А, теоретично, якби він вилетів,
він би повернувся, так?
Боже, я не хочу уявляти. Навколо стільки котів.
Гельмут там довго не протягне.
Це було б жахливо. Я його люблю.
Їх фотографували в мене. Такі чарівні!
Усе, годі про птахів.
Про Гельмута Коля не буває багато розмов.
Він какаду возз'єднання Німеччини.
Непогано.
-А де туалет? Тобто ванна. -За рогом, у коридорі.
-Але сидячи. Жартую. Я теж стоячи. -Ти нестерпний.
Ні. Я завжди сідаю.
Клас. Ти налякав його своїм какаду.
Або ти своєю маячнею про Зору.
-Зробимо перерву. -Так, зробимо перерву.
Яне!
Слава богу, ти живий.
Звісно, я живий. Що ти тут робиш?
Ти сказав «бутер із джемом».
Кодове слово.
Що? Чуваче, я сказав: «Не бутер із джемом».
Так, і воно містило «бутер із джемом».
Так, чуваче. Але й «не». Розумієш? «Не».
Де Едді?
Я дав гумову кістку й поставив фільм «Бетховен».
Якщо ти вже тут, шукай того клятого птаха.
-Що? Якого птаха? -Какаду.
Він вилетів у вікно. Десь махає крилами.
-Справжній какаду? -Так, справжній! Білий.
Гаразд, виклик прийнято. Яне!
Що?
-Який звук видає какаду? -Не знаю.
«Какаду»?
-Какаду! -Какаду!
-Так, вище. Какаду. -Какаду!
Завантаж застосунок про птахів. Там будуть звуки.
Так, покладися на мене.
Як із клятою подушкою безпеки?
А що сталося?
Надулася!
Вона й має надуватися! Це ж подушка безпеки.
-Забудь. -Гаразд. Чорт.
-Привіт, Сірі. -Так?
Як робить какаду?
От зараза.
Чорт, мені так шкода. Я заблукав.
Ні. Усе гаразд.
Усе добре.
Вибач.
Нагору туди.
Це ти приготувала?
У них обмаль вільного часу.
Було смачно. Дякую.
Я пішов.
Ґабріело, нам потрібно ще гуакамо…
Я заблукав. Я вже…
Я сказала, по коридору за рогом.
А це вниз по сходах, коридором, останні двері праворуч.
Мабуть, я зайшов занадто далеко.
Гуакамоле.
-Дякую. -Прошу.
Граємо далі?
Так.
Дивіться. Бам, бам і…
-Бац. -Гаразд.
Ти мене весь час блокувала. Може, й не дам тобі роботу.
-Ха-ха. -Роботу?
Так. Пія працюватиме на мене головною дизайнеркою візуального контенту.
-Он як? -Ти покинеш студію?
Ще нічого не вирішено.
Коли з'являються діти, кар'єру будувати не легше.
Може, Ян їх не хоче.
Можливо, про це теж зарано говорити.
-У вас секс уже був? -Курте, ти серйозно?
Може, продовжимо гру?
-Мій хід? -Так.
Я відчиню.
Хто б це міг бути? Сподіваюся, не той дивак-сусід.
О, старий друже.
-Ходиш? -Так.
Бац. Так.
Гаразд. Дивіться.
-Вибачте, але я щойно виграла. -Непогано.
Добре.
Дивіться, хто тут!
Добрий вечір.
Я зроблю так.
Привіт.
-Маттіас. -Мет.
Ян, привіт.
Привіт.
-Ян і Пія вже займалися сексом. -Курте.
Гаразд…
Отже, лід вже рушив.
Вибач, я не знав, що ти приведеш новенького.
Сподіваюся, не буде ніяково, що твій колишній тут?
-Чесно? -Та дурниці, не страшно.
У мене подарунок для Емми. Маленька вже спить?
Так, на щастя. Тобто на жаль.
-Покладу біля її ліжечка? -Це буде мило.
-Пограється вранці. -Дякую.
-Ви всі здуріли? -Ти про це знав?
-А якщо й так? Це мій дім. -Твій дім?
-Наш дім. А Мет — наш друг. -І мій колишній.
Точно.
-Тобто твій колишній… -Курте, стоп. Припини, чесно.
Я б зраділа, якби Зора прийшла.
Мабуть, у цьому ми розходимося.
Боже, я… Я не знала про це. Вибач.
Підемо звідси?
Я не знаю. А як ти думаєш?
Гаразд, ситуація дурна, але давайте просто насолодимося?
Зрештою, ми всі дорослі.
До того ж, я до нього наступного тижня. Він мене все одно розпитає.
Мет — наш стоматолог.
-Мій вже ні. -Ти ж у нього нещодавно була.
Знадобилося терміново.
Боже, яка вона солоденька!
-Як її батько, так? -Так, янголятко.
-Сідай. -Дякую.
Як моя люба Луна?
Добре. У неї новий найкращий друг. Едді, пес Яна.
Ми купили Луну разом.
-Точніше… -Урятували. Так.
-Круто. -Так, це наша дитинка.
Я принесу вина. Підеш зі мною?
-По вино залюбки… -Ні, я принесу.
Хтось виграв?
Пробач мені. Це повна катастрофа.
Може, підемо?
Подумають, що я злякався?
Яка різниця?
Каро має рацію. Ми всі дорослі. Що може статися поганого?
Є щось таке, про що я маю знати?
Ти вже знаєш більше, ніж треба.
-Байдуже, хто переміг. -Зрештою, я ще не грав.
-Чудово. -Отже, треба…
Усе добре?
Знаєш що? За це ми вип'ємо найдорожче вино Олі.
-Ти розбираєшся у вині? -А що, схоже?
Це виглядає дорого.
Чудовий вибір.
Коли я готую, моя кухня як свинарник. Але Каро…
Ще один колишній?
Ха-ха.
Я відчиню.
Вони знов тут.
Ми їх запросили.
Не вони. Кабани. Один у вашому дворі.
-Сумніваюся. Я полагодив паркани. -Я впевнений…
Чому б вам хоча б раз не провести гарний вечір перед телевізором?
На добраніч.
То сусід стежить за двором. Гадаю, треба бути обережними.
Гарно він це підсумував.
-Мабуть, то кіт. -Годі вже.
Ти казав, їх там багато.
-Ти нестерпний. -Пробач.
Аби не ходили по щойно залитому бетону.
-Щойно залитий бетон? -Фундамент ігрового будиночка.
Йой.
Що відбувалося під час «Актівіті»?
-Ми з Пією були нездоланні. -Усе добре.
Ян почав трохи повільно. Йому більше до вподоби «Поселенці Катару».
Як «Монопонія».
Яне, ми жартуємо.
Не засмучуйся.
Коли дружите так довго, як ми, у вас багато внутрішніх жартів.
У відпустці ми цілими ночами граємо в «Актівіті».
О, до речі. Треба забронювати будинок для відпочинку.
Дзвонив Пападопулос. Домом цікавляться інші.
Крит. Греція. Ми завжди їздимо туди групою.
Поїдеш з нами?
Не думаю, що нам вже час планувати відпустку.
Гаразд. Добре.
Отже. Вікторина.
-Гаразд. Час загальних знань. -Так.
Яка в тебе була спеціальність?
Ніякої. Я вчився 16 семестрів.
Вибач. Я не хотів…
Ти поїхав подорожувати після школи?
Я про це завжди мріяв.
-Можна сказати, у практику. -На практику.
-Так, точно. -Та нічого.
-У Яна чудовий веломагазин. -Круто!
Мені потрібен новий велосипед. Може, якось зайду?
-На життя вистачає? -Так.
На щастя, є купа стоматологів, яким можна продати велосипед з накруткою.
Ти вмієш працювати руками? Допоможеш Олі з будиночком?
Не треба. Він міцний як бункер.
Ой.
Так, ще закуски.
-Хтось хоче? -Що в нас тут?
-Сальса гостра? -Трохи.
Отже. Я буду ведучим, гаразд?
-Так. Новачок перший? -Добре.
Хай переможе найкращий.
Гаразд.
Добре. Наука і природа.
«Як частіше називають аскорбінову кислоту?»
Аспірин? Я не знаю.
Вітамін С. Можеш ще раз сказати «аспірин»?
-Ні. -А-а.
Так. Номер 32 каріозний. Його треба перевірити.
Дзвони мені особисто, інакше пів року чекатимеш черги.
-Історія. -Історія…
«У якому році побудували Берлінську стіну?»
-Її знесли у 89-му і… -Так.
Ну?
У 63-му.
Майже. У 61-му.
Мет знає все!
-13 серпня. -Що це було?
О котрій?
Ти із Зорою. Чому ви взяли перерву?
Дякую, що запитав.
Зора хотіла трохи відстані.
Я їй нібито не давала достатньо простору.
Але, гадаю, у перспективі це зміцнить наші стосунки.
-Це що… -У тебе є її фото?
Так.
Слухай, не варто цього заохочувати.
Ось. Це вона.
Два дні тому виклала це в інсті.
Цю блузку їй подарувала я.
Це її таємні сигнальчики.
Ага, можливо.
-Вона гарна. -Так.
Востаннє онлайн о 2:17 ночі?
Мабуть, не могла заснути, бідолаха.
Або була на вечірці.
Так.
Можливо, відволікається, бо сумує за мною.
Не варто шпигувати за нею у вотсапі.
Тобто — шпигувати? Це всім показується.
-Вона моя дівчина. -Була.
Видали її номер.
Я вже довго обдумую цей текст. Що скажеш?
Я не знаю. Може, це надто інтимно?
Це те саме повідомлення?
Так, я його трохи переформулювала.
Де ж воно?
Що?
Ти його щойно надіслав?
Що…
Що? Ні, я навіть не торкався!
-Ти його відправив. -Ні!
На твоєму місці я б цього не робив.
-Може, ще можна видалити? -Так, але тоді вона побачить…
Тоді вона побачить, що я видалила повідомлення.
Чорт! Боже мій.
Навіщо ти це зробив? Це була чернетка! Там були нескромні речі.
-Я не торкався. -А хто тоді?
Ні, ну Яне…
Якби ти видалила номер, цього б не сталося.
Так, звісно, це я винна.
Шіло.
Вона заспокоїться.
Боже.
Я допоможу.
Модолорогін? Що це?
Це стимулятор.
Як фармацевтка, вона має доступ, так?
-Ого. -Здуріти.
Ану, припини!
То що, граємо далі?
Так, слушна думка. Яне, не вішай носа. Усі час від часу косячать.
Яне, Яне…
Гаразд. Мистецтво та література.
Добре.
«Яка збірка поем зробила відомим Шарля Бодлера?»
Гадки не маю.
Les fleurs du mal. «Квіти зла».
Браво, правильно. Ще й вірно вимовив.
Сумуючий коханець Схиляється до своєї коханої
Як помираючий пестить Власну могилу
-Браво. -Ого.
Не римується. Поганий поет.
Пам'ятаєш? Монпарнас. Ми були на могилі Бодлера.
Раптом пішов дощ
і нам довелося наскрізь мокрим забігти в кафе.
Офіціантка принесла нам рушники.
Ми пили шампанське й…
Ось, як ти підписала.
«Дякую за чудовий день».
-Із сердечком! -Так.
Так. Із сердечком.
Географія?
«Яка столиця Багамських островів?»
Нассау.
Там ми теж були.
Аякже.
Зараз, секундочку.
Прошу.
О, так. Круто.
Та скільки можна?
Там я навчив Пію серфінгу.
Краса.
Клас. На фото все виглядає напрочуд гарно.
Так. І гольфу. І…
Припини вже це лайно. Гей!
-Чекай-но… -Може, годі цього лайна?
Це була пропозиція. Пія ж тобі сказала, що ми заручені?
Були. Що…
Ти не знав?
Пробач, я не хотів, щоб було незручно.
Це дуже незручна ситуація. Для Яна. Ну і для Пії.
Так, гаразд. Забудьмо про це. Курті, Олі?
Ой. Я впустив кубик.
То, може, піднімеш його?
Де він може бути?
Не можу знайти. Мабуть, доведеться припинити гру. Шкода.
-Ні. Курте. -Візьмемо інший.
Ось.
Я кину за тебе, бо не зрушимо.
Отже.
«Яку пісню Ріо Райзера переспівав гурт Echt у 2000 році?»
Не знаю. Я слухаю лише метал.
Може, Ян? Ну ж бо, ти знаєш.
«Король Німеччини»?
Навіть не близько.
Піє, кого ти до нас притягла?
-Де гітара? -Зараз принесу.
Серйозно, давайте без гітари. Граймо.
Трошки підтримки.
-Маестро. -Дякую.
Давайте. Музика зніме напругу.
Звісно.
Я розумію, що ти сердишся.
Власне кажучи, я не погоджувалася на пропозицію.
То чому не розповіла мені?
Бо це нічого не значило.
Ну?
Зора онлайн, але ще не прочитала.
Вибач ще раз. Хоча це був не я.
Та ну, не псуйте вечірку. Підйом, ходімо!
Світ зазирає у моє вікно
Втомленими очима Пильний і скромний
Я сиджу на своїй хмарі
Мет — наша рок-зірка. Відпадний гітарист.
Ти наближаєшся Але ні, проходиш повз
АЛЕКС БУТЕР З ДЖЕМОМ!
Але більше не болить Ні, більше не болить
Штиль на душі І від тебе вже не здіймається буря
Я вийду подихаю.
Усе скінчено Бувай, червневий місяць
-Піти з тобою? -Ні.
Алексу потрібна допомога. Я йому подзвоню. Добре?
Усе скінчено Бувай
«Мет — наша рок-зірка».
Алексе?
Алекс?
-Так? -Де ти?
У сусідському дворі.
Га? Що ти там робиш?
Просто гуляю.
Алексе?
Я тут, нагорі.
-Якого біса? -Отож-бо.
Той дурний птах прилетів сюди. І раптом ця штука… вжух!
Тепер ти знаєш, як почувається дикий кабан.
Смішно.
Можеш розв'язати мотузку. Он там.
Але обережно!
Усе скінчено
Бувай
Як там справи?
Повна катастрофа. Ще й колишній Пії прийшов.
-Що? -Так.
Чого він хоче?
Пію.
Вмаж йому в щелепу.
Я до цього близький.
От би надерти йому дупу в іграх.
-Хто це так хріново співає? -Та він.
Тоді вмаж йому швидше.
Штиль на душі І від тебе вже не здіймається буря
Усе скінчено Бувай, червневий місяць
Усе скінчено…
-Я вже подумала, ти пішов. -Навпаки. Я тут.
Це точно бонусні бали.
Гадаю, усі погодяться, що у вікторині Мета не здолати.
Наступна гра — «Сага про Тораку»!
Обов'язково?
Так, обов'язково!
Ми ще не грали в гру Яна.
Вона має бути класна. Як називається?
-«Хто це зробить?» -Як?
Може, почнемо? Розберемося в процесі, так?
-Треба щось записувати? -Так.
Добре.
-Шіло. -Так.
Я сяду тут.
-Що тепер? -Тепер берете одну карту з колоди.
«Хто вип'є більше за інших?»
-Ясно. Записати ім'я? Гаразд. -Так.
Усі готові?
Розвертаємо.
ОЛІ, ЯН
ОЛІ, ЯН, ПІЯ
Чому ти написав мене? Бо лесбійки завжди п'ють? Ти п'єш більше.
-Коли, наприклад? -Завжди.
Келих вина час від часу не зашкодить.
Ага, «келих вина». Я теж тебе написала.
І я.
Ти живеш у моєму домі, тож виявляй більше поваги.
У твоєму домі?
У нашому домі.
Я теж тебе написав, друже.
Он як?
-О, ну гаразд. -Каро написала мене.
Я не проти.
Якби я не мала кар'єри й дитини, я б теж більше пила.
Каро запропонувала Пії роботу. Нагадай, як там?
Головна дизайнерка візуального контенту.
Це просто чудово.
-Бачиш? -Погоджуйся!
Чому б їй не вирішити самій?
Дехто не терпить, коли дівчина заробляє більше.
І хто ж це?
Янні, це був жарт.
Що робити далі?
Найбільше голосів за Олівера. Він мусить випити горілки.
Дивна гра, але гаразд.
Народ. Вона прочитала повідомлення.
Боже. Тепер і мені треба випити.
Гаразд. «У кого найімовірніше вигорання?»
Готові?
Розвертаємо.
КАРО
Те, що я багато працюю, не означає, що я вигораю.
Так, я теж багато працюю. Дуже багато.
МЕТ
І наші стосунки від цього постраждали.
Так, Маттіасе? Розкажи. Це було до чи після поїздки на Багами?
І до, і після.
Особливо через це постраждало наше сексуальне життя.
Спочатку ми не могли одне одним насититися.
Ми трахалися день і ніч, усюди.
Мете, зараз недоречно.
Фотографії цього теж є?
Піє, я перед тобою так і не вибачився.
Піє.
Якщо хтось втрачає таку чарівну, дивовижну жінку, як ти,
він облажався.
Дійсно облажався. Пробач мені.
Це в минулому.
Але мило, що ти сказав це знову, перед усіма.
Граймо далі. Чи ти хотів продекламувати ще вірша?
До речі, на Криті відкрився новий археологічний музей.
-Справді? -Так.
Але не знаю, чи Ян цікавиться культурою.
На велосипедах там теж їздять.
Дякую. У мене є і інші інтереси.
Наприклад?
Колекціонування антикваріату.
Велосипед «Бочеллі».
-«Ботек'я». -Так.
Велосипед?
У мене теж є велосипед.
«Хто найпевніше потрапить у психлікарню?»
Олівер.
-Припини! -Це правда.
Так, ти і твоя рольова гра — це трохи…
Якщо лікар це виправить, прошу дуже.
Якби ви прийшли на рольові ігри,
зрозуміли б чарівність процесу. Але забудьте.
Бігати в дурних костюмах, битися з орками?
Не розумію, що тут чарівного. Наступна карта.
«Хто гратиме в настільний теніс голим?»
Голим так, а в настільний теніс не вмію.
Це ж треба гарно виглядати голим.
Я вмію грати в настільний теніс і я гарний голий. Так, Піє?
Наступна карта.
«Хто, швидше за все, здолає хижака?»
Ян. Ян зможе.
Ян точно може підкорити собаку.
Так, але собаки — це зовсім не те, що лев чи тигр.
Дивимося.
ОЛІВЕР
ЯН, ЯН, ЯН
Ви серйозно?
ЯН, КУРТ!
Той слабак?
Віддам тобі тигрову шкуру, лежатимеш голий.
І ніхто не думає, що я зможу, тому що…
Не мели дурниць.
Так, не мели дурниць.
ОЛІВЕР
Ви помітили, що мене обирають лише на якесь лайно?
Пияцтво, психіатрія… А боротьба з дикими звірами для інших, так?
-Не для товстих дурних учителів. -Ніхто не подолає хижака.
-Олі, заспокойся. -Набридло, що мене вважають лузером.
-Це дурниці. -Не дурниці! Мене більше ніхто не поважає!
У моєму домі місяцями живе ледар, а дружина з ним заодно!
-У твоєму домі? -У нашому домі!
Олі, повернися!
Кого він назвав ледарем?
Емму?
Чи Ґабріелу?
Олі, повернися!
Яне, лайно твоя гра.
То заспівай про це пісню.
Візьміть себе в руки.
Коли цей базікало мене провокує?
-Олі, ти ж не серйозно? -Дай мені спокій.
Олі, зніми це.
Дай мені спокій!
Олі, благаю.
Не хочеш — не дивися.
Вітаю. Тепер ти справді однією ногою в психлікарні.
Олі, що це таке?
Забудьте про Олі. Я Оґандур, усемогутній король ельфів.
Так, смійтеся.
Але я перетворюю камінь на золото і говорю з рослинами та деревами.
А на заходах мої піддані стають переді мною на коліна.
Якщо дозволиш, я постою. Ти нас перед усіма соромиш.
Це твій найбільший страх, чи не так? Що я тебе осоромлю,
що фасад розвалиться. Ідеальна Каро,
яка керує компанією і цілодобово сидить з дитиною,
веде домогосподарство
і всім каже, що можна, а що ні!
Пробач, що я не хочу посередності!
Це все для того, щоб у нас було гарне життя!
Де я тебе майже не бачу,
бо ти тричі на день ковтаєш таблетки, щоб функціонувати!
Таблетки були для Каро?
-Вони випали з твоєї сумки. -Так.
-Чому ви від мене приховували? -Конфіденційність.
Вона не приховувала наших сексуальних проблем.
Сексуальних проблем немає, бо немає сексу!
Гаразд, вікторина. Чому Олі та Каро більше не займаються сексом?
А. Каро завжди втомлена.
Б. Її допитливий брат наступного ранку розпитує.
Підказка: можна вибрати кілька варіантів.
Тому ти так часто вештаєшся з Ґабріелою?
Чим ви там займаєтеся? Вона перед тобою теж стає на коліна?
-Це не… -Прошу.
Я її бачила у твоїй сорочці. З карнавалу.
Вікторина. Як вона опинилася внизу?
А. Сама туди полетіла. Б. Ти її зняв унизу.
Підказка: це Б!
Дорогу!
-Олі… -Оґандур.
-Але Олі… -Оґандур!
Овва.
-Я нічого не чув. Чесно. -Що?
ОРЕЛ ПРИЗЕМЛИВСЯ! У КАБІНЕТ!
-Я не знала, як усе погано. -Ох, люба.
Усе гаразд. Правда.
Я знаю, як це буває. У нас із Зорою…
Та годі тобі вже!
Я зловив. Усе добре.
Алексе, ти найкращий!
Так. Це Ґабріела. Студентка за обміном.
Дуже смішна історія. Я заблукав, опинився на її кухні.
Буває.
Так. Ґабріела робить найкраще у світі гуакамоле.
У неї проблема з велосипедом, ланцюг злітає.
-Але я відремонтую. -Добре. Можна мені пташку?
Так. Ось.
-Тримай. -Це не какаду.
Ти впевнений?
Це звичайний довбаний голуб. Звісно, впевнений.
Гаразд. Гадаєш, він помітить?
Чи він…
Алексе, відпусти цю бідолаху і знайди потрібного птаха, гаразд?
-Прошу тебе! -Так, звісно. Добре.
САГА ПРО ТОРАКУ
Я, Оґандур, король ельфів, почну свою подорож до Тораки.
Йди за мною, або назавжди залишишся в царстві невігласів.
-«Монополія»? -Так.
Номере п'ять, ти заходиш у чарівну фортецю. Я б'юся з тролем.
Він же це не серйозно?
-Гей, де ти був? -У мене теж питання.
Обережно! За тобою орки. Орки на дев'ять годин.
Ти назвав мене базікалом?
Не було такого.
Цілком можливо. Так.
Гаразд. Тоді у нас проблема.
Я не дозволяю називати себе базікалом. Нікому.
І тим паче велосипедному зануді-невдасі на кшталт тебе.
О, пробач. Я цього не знав.
Базікало.
Перепроси!
Ні.
Хлопці, помиріться, добре? Це дратує. Нумо грати в «Монополію».
Ні, я цього так не залишу.
Я тебе викликаю.
Розберемося як чоловіки.
Ти кличеш на дуель?
Так.
У настільний теніс.
І, звісно, він лякається! Ти такий зануда й невдаха!
Якби був стіл, я б тобі так дупу надер…
У нас є стіл у підвалі.
Так. І у мене ідея цікавіша за «Монополію».
На перший погляд, нічия.
Бачу члени вперше за 20 років. Нічого не впустила.
Як на мене, це ні до чого.
Краще вболівай за свого Яна. Чи хочеш, щоб у нього висів?
Жарти про члени. Як оригінально.
Маттіас подає.
Чекайте. На що ви граєте?
Я думала, на Пію.
Не смішно.
Хто програє, вип'є пляшку соусу чилі. Чи надто екстремально?
-Маттіас не переносить гостре. -Саме так.
Ні. Не проблема.
От і добре.
-Я все одно виграю. -Хто програє, вип'є пляшку соусу чилі.
Так!
Один — нуль, Маттіас.
Я казав, що багато років грав у клубі?
Ні, це єдине, чим ти ще не похизувався.
Два — нуль, Маттіас.
Я чекав на суперника, а не жертву.
Бах!
Так!
Десять — три на користь Маттіаса.
Сім матчболів.
Це схоже на кастрацію.
Він сильно лупить по м'ячиках.
Усе гаразд?
Очко Яну. Десять — чотири.
Десять — п'ять.
Десять — шість.
Десять — сім.
Чорт. Зберися!
Хто тепер жертва? Давай.
Одинадцять — десять.
Матчбол для Яна.
Не хочете новий м'ячик?
-Так! -Ні!
Ян переміг!
Так! Ось тобі!
Схоже, жертва виграла, еге ж?
Так!
Так, люба!
Яне…
Я б не радила.
Пам'ятаєте мою курку пірі-пірі? Виходила з усіх отворів.
Зора написала.
Я поки не відкриватиму, бо подумає, що я сиджу й чекаю…
Та подивися вже.
Гаразд. «Я подзвоню». І смайлик.
Але не звичайний, а з червоними щічками. Це хороший знак, так?
Знаки часто означають не те, чим здаються.
Я б теж це зробив.
Але я переміг.
Я майже не відчуваю…
Хто тепер зануда-невдаха?
Що з тобою таке?
Я не трофей! Піди подивися, як він.
-Чи краще мені піти допомогти? -Гаразд, іду.
-Обережно! За тобою орки. -Це дратує!
Допомогти?
Ні.
Ось. Спробуй.
Тобі краще прилягти.
-Він що, випив це молоко? -Так.
Я куплю вам іще.
Його не купиш — його лише відкачаєш!
Це найвідстійніший вечір ігор. А я так старалася…
Ну…
Готувала Ґабріела. То й що?
Засуджуватимете, що я не зробила цього сама?
Ні, але навіщо прикидатися? У Ґруневальді так заведено?
Гей!
Звідки ти це знаєш?
Гаразд, Яне. Розповіси, як ти опинився у Ґабріели,
коли вона виходила з душу?
Я заблукав. То й що?
Ти зробив кілька невірних поворотів, хай би що ти шукав!
Так.
Куди ти йдеш?
Що це було? Ви з Маттіасом весь час мірялися членами.
І не в переносному сенсі. Ви буквально порівнювали свої члени.
Я не винен, що твій колишній хлопець…
Пробач — твій колишній наречений — з'явився.
Та й це все почав він.
Хто перший почав. Ми що, у дитсадку?
-Ні, ми на клятому вечері ігор. -Який завжди був веселим!
Поки не було мене, так?
Вибач, що я не вписуюсь у твій ідеальний світ багатих і розумних.
Що ти говориш?
Тут усі виграли в «Монополію життя».
А велокрамниць у «Монополії» немає.
І що? Фотостудій теж.
Так, тому ти скоро працюватимеш на Каро.
Щоб нарешті дозволити собі щонайменше жовту вулицю.
Ти сьогодні справді звернув не туди.
-Я думала, ти спокійніший. -Зазвичай так і є.
Але ти мене потягнула на ці кінчені ігри.
До речі, я не колекціоную антикваріат. У мене просто старий велосипед на стіні.
Піє.
Пробач мені за все це.
Але наш недавній поцілунок збив мене з пантелику.
І відтоді я…
Ти цілувала Мета?
А чому я не знала?
Так ось, що за терміновість?
Це було до нас.
До того, як ми з'їхалися.
Ого. Ясно. Я про тебе сьогодні багато дізнався.
Алексе, забий на птаха, ми йдемо.
Добрий вечір.
Гарний у вас там двір.
Привіт. Вітаю.
Ігровий будиночок… Він це…
Його вже немає.
Мабуть, статика.
Птаха? Якого птаха?
Бляха.
Так. Це точно.
Ні. Ключа нема.
А в мене дівчини нема.
У всіх хрінова ніч, так?
От чорт.
Мабуть, впустив, потрапивши в кляту пастку.
Скажи, що це жарт.
Вона була десь тут, так?
Дивно.
Що?
Сітка, в яку я потрапив, зникла.
О боже. Бляха!
Так.
Тепер і ти знаєш, як почувається кабан.
«Відчайдушно шукаю мого білого какаду Гельмута Коля».
ОГОЛОШЕННЯ, РІЗНЕ
Знак оклику.
-Чому ти не розповіла про поцілунок? -Так. Чому?
Я не знаю. Бо це нічого не значило.
-Поцілунок завжди щось значить -Поцілунок завжди щось значить.
-Ти дратуєш. -Це ти дратуєш.
Гадаю, не тобі давати поради щодо стосунків.
Ого, це було ницо.
Ви всі поводилися жахливо.
Так, як і твій Ян.
Так.
Облиште Яна.
Він випустив Гельмута Коля. Ідіот.
А ти запросив Маттіаса. Про що ти думав?
Він сказав, що у вас ще є шанс. Після поцілунку.
І я хотів допомогти.
Тому у вікторині ти витягував тільки ті карти, які знав Маттіас.
Ти помітила?
Я не дурепа!
Вона не дурепа, інакше Ян не був би з нею.
Що тепер?
Тепер нічого.
-А якщо прийде той тип? -А якщо не прийде?
Думаєш, він нас пристрелить?
Ми працювали не для того, щоб нас застрелили в Ґруневальді.
Не будь дурнем. Він полює не на людей, а на кабанів.
Так. А якщо він спершу стрілятиме, а потім дивитиметься?
Я такий молодий. У мене все життя попереду.
Магазин уперше за цей рік у плюсі.
То чому саме зараз?
Що я можу сказати? Я щойно покинув жінку своєї мрії.
Якщо мене застрелять, Пія не знатиме, як я її кохаю.
-Звучить серйозно. -Так і є.
Тоді треба вибиратися, брате.
-Гадаю, тобі треба посунутися. -Не так.
Алекс, це не…
А де взагалі Мет?
Мабуть, обіймає унітаз. Так йому й треба.
Маттіасе?
Піє.
-Це я. Не клади слухавку. -Увімкни гучний.
Я хотів сказати тобі одну річ.
Я тебе кохаю.
І мені боляче, що ти із цим невдахою.
Ти, жебрак! Посигналь ще раз! Тільки спробуй!
Я стоматолог!
Піє, ти заслуговуєш кращого.
Мене!
Я твій король. Я боєць.
Заради тебе я б здолав навіть тигра.
Так. Зараз це й зроблю.
Причеплю до нього бант і подарую тобі. Піє!
Я хижак!
Це вже точно якась дурість. Їдь додому й проспись.
Поверніть ліворуч за 800 метрів, і будете в пункті призначення, зоопарку.
-Що він хоче в зоопарку? -Маттіасе?
-Ми… -Маттіасе?
Не клади…
Можеш дістати мій телефон?
-Де? -У кишені штанів.
Зараз спробую.
-Правіше. -Тут?
Ні! Це лівіше.
Ой.
От бляха.
Будь ласка! Не стріляйте!
-Що ви робите в моєму дворі? -Ми можемо пояснити.
Він тут загубив ключі.
І чому тут його ключі?
Я хотів зловити какаду,
щоб друг не втратив жінку своєї мрії.
Він сказав по телефону «бутер з джемом»
-У нас був жахливий вечір. -Так.
Відпустіть нас. Ми нікому не скажемо, що ви застрелили пташку.
Я її не застрелив.
Ось. Лише знерухомив.
Какаду б тут довго не вижив. Довкола купа котів.
Пів години, і він прокинеться. Він ваш?
Ні, пана Гоффмана, вашого сусіда. Можна мені його взяти?
-Я не проти. -Якби ви могли…
А, точно. Авжеж.
Обережно!
-Привіт! -Привіт.
Це Гельмут Коль?
Так, але не хвилюйся. Він просто дрімає.
Заходьте. Дім весь мій. Можна посидіти як друзяки.
Дім твій? Як так?
Усі поїхали в зоопарк.
Але я там нещодавно був, тож сказав, що залишуся тут.
Чекай, Кею. Навіщо вони поїхали в зоопарк?
Так через Маттіаса.
Не розумію. Навіщо йому в зоопарк?
І як це пов'язано з моєю грою?
Потім усе поясню, гаразд?
Яне, можеш зі мною.
Дякую, Кею. Ми так.
ЯН МОБІЛЬНИЙ
От ідіот.
Ти про Мета чи Яна? Чи Олі?
-Я вас чую. -Знаю.
-Аби ви, дівчатка, не сварилися. -До сьогодні я теж так думала.
-Я мала розповісти про поцілунок. -Відстій це все.
Дай мої таблетки.
Я не схвалюю, що ти вживаєш.
-І що ти їх їй даєш. -Так, тут я згоден.
Це просто плацебо.
Що?
Ти хотіла ще, і я замінила. Я не дозволю тобі стати наркоманкою.
Ви всі думаєте, що я якийсь клятий трудоголік.
Нісенітниці. Я дуже поважаю те, що ти для себе влаштувала.
Але не хочу працювати у тебе.
Слава богу. Не уявляю тебе на справжній роботі.
На справжній роботі? Це була добра пропозиція для подруги.
А звучало як наказ.
Я просто хочу займатися своїм.
Фотографуватиму котів і собак,
хоч вони й запісюють усю студію від захвату.
До речі, саме тому я з Яном. Тобто, була з Яном.
Бо він скрізь пісяє від захвату?
До речі, я Кей. Найкращий друг Яна.
Окей.
Ні, просто «Кей». Без «О».
Твою ж матір.
Кицько!
Мете! Ми йдемо!
Олі? Дідько.
БЕРЛІНСЬКИЙ ЗООПАРК
Ви серйозно?
ВОКЗАЛ «ЗООЛОГІЧНИЙ САД»
Бляха!
БЕНГАЛЬСЬКИЙ ТИГР
Маттіасе? Ти там?
Народ!
Принаймні він тут був.
Мете?
Як же так?
Гей.
-Що ти тут робиш? -Хотів поговорити.
Гадаєш, я хочу з тобою говорити?
Якби не треба було рятувати Мета…
я б тобі так зацідив у зуби!
Справедливо. Але ми знайшли Гельмута Коля.
-Правда? -Він у кабінеті, з ним усе гаразд.
Ще раз вибач.
Боже, це… Кохана, Гельмут Коль живий!
Пробачте, це що…
Люди, це блювота чи… Бо виглядає як…
Грудне молоко.
Що за…
Ви це чуєте?
Чорт, він справді там.
Віч-на-віч зі звіром.
Твою ж матір.
-Маттіасе! -Вибачте.
Але тих, хто залізає до тигрів, з'їдають.
-Слухай, ти… -Так, мені шкода, але це природний відбір.
-Я полізу його витягти. -Здурів?
-Мене не з'їдять. -Знамениті останні слова.
Це Зора. Я маю відповісти.
Обережно!
-Чому чоловіки завжди грають у героїв? -Я маю спокутуватися.
Так. Спокутуйся. Прощавай і дякую, друже!
Гей, будь обережний.
Тримайся міцно, добре?
Він це справді робить.
Маттіасе?
Маттіасе.
Яне?
Повертайся. Лізь!
Чорт. Зосередься.
Давай!
Дай руку.
Лізь!
Гей. Лізь далі.
Не можу.
Чого ви стовбичите? Зробіть щось!
-Так… -Що саме?
-Мотузка? Потрібна мотузка? -Так!
Яне, тримайся. Ми знайдемо, чим тебе витягти.
Піє, раптом мене з'їдять…
Пробач, що вечір вийшов такий поганий. Я дуже хвилювався.
А коли з'явився Маттіас, я подумав, що втрачу тебе.
Тому ти перетворився на Маттіаса-два?
Ти ж поцілувала Маттіаса-один знов.
Це була помилка.
Я не можу її виправити. Можливо, тут є і плюси.
Принаймні я знаю, що почуттів до нього не лишилося.
На відміну від тебе.
Яне.
Тигр прямо за мною, так?
Бляха!
Гаразд.
-У мене мотузка! -Красень! Де ти її взяв?
У мавп. Але обіцяв повернути.
Яне, ось!
Хапайся!
Давай!
Тягніть!
І ще…
Обережно.
-Боже. -Здуріти.
-Чуваче. -Усе гаразд?
-Я ледь не втратив друга. -Ти божевільний.
Що відбувається?
Я думала, ти там.
Так, спочатку хотів, але мені знову стало так зле…
-Обережно, десь тут… -Так, он.
Я пішов узяти води з автомата он там. І…
Ви не бачили мій телефон? Я там робив селфі.
Ти справді базікало.
Так. І співаєш хріново.
Хто ти взагалі такий?
Курті!
Дякую, Кею.
Дякую.
Мені теж шкода.
-Усе гаразд. -Правда?
Вечір був навіть цікавий.
Думаєш?
Господи.
Так. Не дивися. Відпусти.
Ось чому моя сорочка була в Ґабріели.
Ви танцюєте разом?
Так. Це мав бути сюрприз.
На нашу річницю.
Ти хотіла танцювати зі мною пасодобль.
Вона каже, у мене добре виходить, як на бездарного.
Може, ти сходиш зі мною на урок танців, а я піду на ваш наступний рольовий захід?
Так. Я згоден.
-Я з вами. -Ні. Ми це зробимо самі.
А ти знайдеш собі власне житло.
Може, у Яна є кімната?
Ні. Нам потрібна приватність.
Дякую. Нарешті він не зніматиме нас у душі…
То що тепер?
Може, продовжимо грати?
Гаразд.
Але в мене. І без інших.
Зора передає привіт.
Вона надто боягузлива, щоб нормально порвати.
-Тож я сама порвала з нею. -О ні. Люба, мені дуже шкода.
Усе гаразд. Це її жалійте, що вона втратила мене.
-Точно. -Їй же гірше.
Твоя правда.
Так, і дякую, що надіслав повідомлення. Принаймні тепер усе вирішилося.
Це був я. Я знав, що так для тебе буде краще.
Мені вже можна до мавп? Треба повернути мотузку.
-Не сьогодні. Іншим разом, гаразд? -Звісно.
-Гаразд. -Я подзвоню. У мене є твій номер.
ЧОТИРИ ТИЖНІ ПО ТОМУ
Привіт!
Гей! Я думав, ти підеш на вечір ігор.
Так. Але мені не хотілося йти без тебе.
Дуже гарне рішення. Усе це маячня, яка ні до чого хорошого не приводить.
Я радий, що ти тут. Я готую ом…
-Лет. -Сюрприз!
Вибач, але тепер ти тепер частина банди.
Твоя квартира справді менша за наше фойє. Отакої.
-Я теж буду омлет. -Мет трохи запізниться.
Я жартую.
Ну що!
Нехай переможе найкращий!
І нехай найкращим буду я.
Почнемо з вікторини.
Переклад субтитрів: Ольга Галайда