Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Eu și prietenul meu, ne-am despărțit.
Totuși, nu-ți face griji... Sunt... O să fie bine.
Sunt sigură că o să ne împăcăm.
Da.
Știu că scriai poezie când erai mai tânăr.
Da.
Chiar am scris o poezie despre despărțirea asta.
Vrei s-o vezi?
Nu, asta-i... asta-i prea mic.
- Nu pot... - Pot s-o măresc.
Uite. Stai așa. Dar lasă-mă să-ți arăt ceva.
Lasă-mă să-ți arăt ceva. Aici!
Bun. Bun?
Adică, nu-i vreo frumusețe de pictat.
Ce vrei să zici, tată? E drăguță.
Ei bine, adică, n-o să câștige
concursuri de costume de baie, asta e sigur.
Nu-i la șaizeci și ceva?
Sper să arăt așa când o să am vârsta ei.
Da. Nu, cred. Cred.
Dar asta.
Asta o să-ți frângă inima.
Are un corp grozav, nu?
Dar... Nu!
O față care să-l protejeze!
Ea... Și ea arată frumos.
Halloween permanent.
Nu! Oferta e slabă la Shady Oaks..
Sunt cel mai tânăr de acolo.
Am câștigat concursul de pickleball.
Mi-au dat un trofeu mare și tot.
Sunt ca Michael Jordan de la Shady Oaks.
Femeile alea bătrâne, le place asta. Le place asta.
Uite, lasă-mă să-ți arăt alta.
Ei bine, îți spun ceva.
Am să ți le trimit astea prin mesaj, toate opțiunile mele mai târziu,
ca să te poți uita la ele pe telefonul tău și să-mi spui doar...
- Okay. - ...care crezi tu
că e cea mai bună alegere pentru mine.
Bun?
M-am săturat să plătesc ca să mă uit la femei cum mănâncă.
Ce... Cred că ar trebui să le cunoști, știi, cum ar fi să vorbești...
Știu, dar de ce ai nevoie de mâncare pentru asta?
Știi ceva? Cred că...
- Cred că nu! - Da.
Și ascultă, cred că e timpul să mă așez cu una dintre ele.
Și sunt destul de sigur că e asta de aici.
Asta e Helene.
E favorita mea.
Hei, cred că ar fi destul de bună și pentru tine.
Știi? Să umple un gol pe care nu-l aveai.
Am fost la câteva întâlniri, și cred că e timpul să bat palma.
Și, femeilor le place familia.
Super, tată.
Adică, cine nu iubește familia, nu?
Femeilor le place să cunoască familia!
- Tu! - Eu!
Tu, eu, mâine seară la 19:00.
El Capparal.
E marțea taco!
O să scot costumul meu negru.
Să știi că vorbesc serios.
Dar o să am nevoie să...
Adică, eu... am lucruri mai frumoase.
Adică, tocmai m-am întors de la muncă cu Daphne și terapeuta ei...
Mâine seară. Ne vedem atunci?
- Da. - Ar putea fi distractiv.
Tu și cu mine.
Din nou în șa.
Naiba... Mi-am uitat portofelul în mașină.
- Vrei să... - Nu. Ești bine.
- Ești bine. Mă descurc. - Okay. În regulă.
O să te cinstesc mai târziu. O să te cinstesc mai târziu.
- Okay? - Da, absolut.
În regulă.
- Dar îmbracă-te frumos? - Da.
Îmi înființez SRL-ul.
pentru linia mea de vopsele personalizate de păr și lacuri de unghii.
Melony și Renae și cu mine trebuia să începem asta împreună, dar...
O să regrete când o să aibă succes.
Și o să conduc un SUV Lamborghini când o să mă fac bine.
Sau poate o să-mi iau un jet cu câțiva piloți.
Luni?
Să căutăm niște spații de birouri pentru salonul meu.
Stai... ai RMN-ul lunea viitoare.
Ce?
Nu! Hai să sărim peste!
Adică, uite-te la mine. Sunt bine!
Daphne...
Îmi pare rău. Nu putem să sărim peste.
Știu, știu că e înfricoșător, dar, știi, voi fi acolo la fel ca data trecută.
Bine. Presupun că da.
Cum o să-ți numești compania?
Mă gândeam la „Dye Lux. ”
Bună ziua. Cum sunteți?
Am fost și mai bine.
Îmi pare atât de rău să aud asta.
Sper ca restul zilei să vă fie grozav.
Sunt aici să văd un consilier.
Este prima mea dată.
Ok, completați asta.
Pot să împrumut un pix, vă rog?
Un pix.
Ok...
O să am nevoie de pixul ăsta înapoi. Ok?
Ok. Vi-l aduc înapoi.
O să vă dau multe, multe moduri
prin care puteți să vă verificați pe voi înșivă
în timp ce ascultați și spuneți: "Eu fac asta?"
"Eu fac asta? Asta e ceea ce fac?"
Așa că haideți să vorbim
despre auto-abandonare
și despre a fi auto-abandonator...
Cum te abandonezi pe tine însuți, nu-i așa? Adică...
Chiar înțelegi treaba asta
cu auto-abandonarea?
Pentru că chiar trebuie să fie ceva ce chiar înțelegi.
Vrei să fii cel mai bun prieten al tău.
Știu că e un clișeu,
dar vrei să faci ce ai face...
Deci... ce te aduce aici astăzi?
Păi, m-am despărțit de băiatul cu care mă vedeam.
Cel puțin, cred că ne-am despărțit?
Mă întreb doar
dacă era ceva ce aș fi putut face.
Sper că asta mă va ajuta.
Am înțeles! Vedem ce putem face.
Mulțumesc.
Biroul ăsta e super frumos.
E biroul profesorului meu,
dar pot să-l folosesc să-mi fac orele.
Câte ore ai nevoie?
3.000.
Asta-s o mulțime de ore!
O, Doamne. Bine. Câte ai făcut?
În ce privește orele private, individuale,
Aș zice că am făcut vreo...
12?
Super! E grozav. Atunci chiar ești pe drumul cel bun.
- Da! - Știi, cam speram
să facem asta toată într-o singură ședință.
Nu știu dacă e posibil.
Nu câștig mulți bani,
dar vorbesc foarte repede, asta-mi zic oamenii,
așa că asta ar putea ajuta.
De ce nu-mi spui tu povestea ta
cu cuvintele tale și putem porni de acolo?
De unde să încep?
Multor oameni le place să înceapă de la început.
Bine.
În regulă, începutul... ă...
În regulă. Bine, hai să o facem.
Deci, mama mea a intrat în droguri
când aveam vreo patru ani, apoi ne-a părăsit.
Nimeni nu știe cu adevărat unde e.
Și în ciuda a ceea ce spune tata,
Sunt destul de sigur că nu e în întregime vina mea.
Am fost închis acolo doar 24 de ore.
N-a fost mare lucru.
Nu era ca și cum aveam să mor
în perioada aia sau ceva de genul.
Deci a fost perfect în regulă. Și am înțeles de ce a făcut-o.
Știi, s-a făcut, s-a făcut întuneric și înfricoșător.
Așa că până la urmă mi-am găsit drumul înapoi acasă
fix la timp pentru cină.
Și ne-am făcut favorita lui, macaroane cu brânză!
Am fost în șoc. Niciodată nu văzusem așa ceva...
Eram înghețat. Văzusem în filme, dar...
Pun pariu că e cu adevărat eliberator să spargi lucruri
și să dai lucrurile jos de pe masă.
Adică, pun pariu că e, nu?
Aveam doar zece ani, deci ce să știu eu?
Și atunci a fost momentul când am decis să fug
cu toate economiile mele de 9 dolari făcute din smulgerea buruienilor.
Am pornit pe drumul ăla. Am lipsit toată ziua.
Sunt destul de sigur că tata n-a nici măcar observat că am plecat.
Am scăpat înainte să se întâmple ceva cu adevărat. Da.
Plus că purtam o fustă, așa că a fost cumva vina mea.
Și am crescut brusc, așa că fusta era foarte scurtă.
Arătam mult mai în vârstă decât eram de fapt.
Așa că acum port doar pantaloni.
Așa că bănuiesc că asta ne aduce aici,
sau cel puțin la începutul vieții mele de adult.
Îmi pare rău...
O, Doamne.
Îmi pare rău.
Ești bine?
Știi, o să fie bine.
O să fie bine. Bine.
Sunt entuziasmată.
Da, și eu, și eu.
Doar ține minte planul, da?
Care e ea, de fapt?
E cea pe care ți-am arătat-o pe Facebook.
- Ți-am arătat. Îți amintești. - Da. Da. Nu, desigur.
- Bine. - Ai uitat ceva?
Nu!...
Bine... hei, deci îți amintești. Tu...
- Trebuie să mă faci să arăt bine. - Da!
Nu, vreau să zic, gen... gen, chiar bine.
Gen, mai bine decât sunt de fapt.
Desigur! Îmi amintesc cum.
Bine, bine...
O, de asemenea, nu mai folosesc 'Bob'.
Dar, tată, mereu ai folosit 'Bob'.
Nu, doamnele... preferă 'Robert'.
O, bine. Dar ai putea încerca să fii tu însuți.
O! Da! De parcă asta ar fi funcționat vreodată.
- Hei, intrați! Poftim. - Mulțumesc.
- Vezi, asta mă face să arăt politicos. - Corect!
Începe spectacolul!
Ok. Bine, acum râzi de parcă aș fi spus ceva amuzant.
Vreau Enchiladas cu pui Mole
cu brânza separat, vă rog.
Desigur.
Deci, sunt enchiladas
incluse în specialul de Taco Tuesday?
- Nu. - Nu? Sigur? Da.
Îmi pare rău, economie, nu?
Ajută un frate...
Știi, obișnuiau să-i zică lui tata "Bob Reducerile".
E atât de econom. Vai de mine.
Cine nu iubește un bărbat care știe o afacere bună, nu-i așa?
Da.
Apropo, e minunat cu fiul tău.
Felicitări!
- Fiul meu? - Da.
Adică, trebuie să fii atât de mândră de el
că e veterinar și toate cele.
Veterinar?
Da, ca un... ca un doctor,
dar pentru animale.
Doamne.
Îmi pare rău, a fost în război? Gen, ce...
ce fel de veteran e?
Nu am un fiu.
Robert!
Ai crezut că am un fiu?
Ei bine, desigur că nu ai. Ești prea tânără.
Tată, eu...
N-am spus niciodată asta, dragă.
Ea n-are copil.
Desigur!
Nu, tu faci hot yoga.
Întotdeauna am vrut să încerc asta.
Da, știi ceva?...
Nu știu ce e în băutura ta.
- E ceva în neregulă? - Ce-ce se întâmplă?
Despre ce vorbește ea?
Ei bine, dacă pot fi sincer,
și nu o deranjează, și-a luat medicamentele.
Altele de data asta.
Și deci rezolvăm asta ca familie,
dar e înnourat acolo sus.
Îmi pare atât de rău.
Cred că am făcut doar o mică confuzie.
Sunt puțin încurcată.
E în regulă. Se îmbunătățește. Dar...
Bob, te întâlnești cu alte femei?
Nu!
- Nu! - Nu.
Trebuie să ajung la o programare
cu fiul meu.
Helen! Helene!
Doamne! Uite ce ai făcut!
N-am vrut.
Doamne! Ai idee prin câte mese
a trebuit să stau doar ca să ajung aici?
Acum trebuie să încep totul de la capăt cu cineva nou.
Bravo!
Ei bine, îmi pare rău. Am fost confuz.
Ți-am spus, ea e blonda de pe Facebook.
Toate sunt blonde.
Ți-am spus, e o blondă de 60 de ani de pe Facebook.
Toate sunt blonde de 60 de ani. Am încercat doar să ajut.
Asta numești tu ajutor?
Ok.
Știi ce?
Ai terminat!
Ce? „Terminat”? Nu!
M-am săturat să-mi ruinezi viața.
Înțelegi? S-a terminat între noi.
Du-te și ruinează-ți propria viață.
„Terminat”? Stai, tată...
Te rog, tată, deschide. Te rog, haide să vorbim.
Ce vrei să spui „s-a terminat”? Haide, deschide. Te rog...
Nu! Nu vreau să vorbesc cu tine!
Nu vreau să vorbesc cu tine! Nu-mi atinge mașina!
- Putem vorbi, te rog? - Nu vreau să vorbesc cu tine!
Nu vreau să vorbesc cu tine!
- Adio pentru totdeauna! - Tată, nu!
Tată!
Alo?
Hei, tată, sunt eu.
Te-am prins!
Lasă un mesaj, și te sun eu.
O zi bună.
Bună, tată. Doamne, mi-a plăcut mereu mesajul tău vocal.
Atât de amuzant. Ai primit mesajele mele?
Cred că a fost un fel de neînțelegere.
Aproape am terminat treaba cu Daphne.
Ai putea să-mi trimiți un mesaj? Am o pauză mai târziu,
și, știi, putem... să vorbim, poate?
Bine, pa.
Te-am prins!
Lasă un mesaj.
Și te sun eu.
O zi bună.
Bună!
Căsuța poștală este plină
și nu poate accepta mesaje.
La revedere.
Tată?! Sunt eu!
- Pleacă! - Tată?!
Tată! Te rog. Hai să ieșim...
Hai să vorbim, ok?
Am venit aici doar să-mi cer scuze,
și chiar vreau să mă ierți.
Te rog!
Dă-te jos de pe verandă!
Uite-l pe Robert!
Bună. E în regulă. Ăsta e tatăl meu.
Sunt fiica lui.
Mulțumesc. Tată!
Kaylie! Uite-o. Kaylie! Kaylie!
Îmi asum responsabilitatea.
Ți-am spus, am terminat de vorbit cu tine.
Intri fără permisiune!
Și mă simt amenințat!
Amenințat? Tată! Nu, nu... nu, nu, nu, nu, nu.
Acesta este abuz asupra unui vârstnic!
Bine, tată. Sunt aici să-mi îndrept greșelile. Te rog.
Îți fac rost de o altă întâlnire.
Va fi și mai bună!
Va fi o pictură în ulei!
Am avut o pictură în ulei!
Tată, te rog.
Te rog, hai să vorbim. Sunt oameni aici.
- Bine! - Te rog.
Doamnă!
Dar...
Tată!
Doamnă.
Luăm în serios siguranța și viața privată a chiriașilor noștri
aici la Shady Oaks, Domnișoară Trevanio.
E "Trevino".
Revenirea din nou fără permisiunea unui chiriaș
va duce la acuzații de încălcare a proprietății private.
Înțeles?
Scuzați-mă.
Ce caută oricum la el acasă?
Am găsit poza asta grozavă din copilărie.
La mulți ani de Ziua Tatălui, tuturor.
Ce drăguț...
Ce...?
...naiba?
Tată?
Mulțumesc că ți-a plăcut.
Lui Bob Trevino îi place comentariul tău: "Mulțumesc că ți-a plăcut."
Salutare!
Ce faci aici într-o sâmbătă?
Sunt mereu aici în weekenduri.
Da, am primit emailul tău.
Doar că n-am știut naiba despre ce vorbeai.
Hei, ai văzut pachete adresate personal mie?
E... E doar...
E o chestie personală pentru soția mea.
Dacă știi la ce mă refer.
Corect... Corect...
Hei...
Hei, pot să-ți arăt ceva?
Am studiat proprietatea Alpha Trail
Chiar cred că ar trebui să te gândești mai bine
și să continui și să le spui că
aprobarea ta este în așteptarea inspecției, bine,
a fundației, desigur.
Încerci să-mi murdărești planurile?
Nu. Nu, desigur că nu.
Uite, doar încerc să previn o problem...
Prinzi ideea? "Murdărești"... Pământ...
Haide, omule, e amuzant!
Da, am înțeles.
E foarte... E foarte amuzant.
Da. Da.
Oricum, am văzut planurile tale.
Nu păreau să fie probleme.
Suntem gata.
Haide...
Haide, Harlan. Harlan, mi-ai zis.
Mi-ai zis să nu-l includ acolo, îți amintești?
Uite, dacă mă întrebi pe mine personal,
cred că ar trebui să ne oprim
și să așteptăm testul de sol, pentru că acele rezultate
ar putea face terenul neasigurabil sau, chiar mai rău, nesigur.
Eureka!
Salut-o pe Jackie din partea mea.
Jeanie... Jeanie.
Corect. Greșeala mea.
Nu... Nu-ți face griji.
Mai taie încă poze cu voi doi
și le lipește pe bucăți de hârtie?
Scrapbooking. Da. Da, încă face asta.
Trebuie să plec, omule. Cel mai mic al meu are un meci.
Sunt antrenor secund.
Îl duc pe cel mai mare la un tur al facultăților săptămâna viitoare,
ceea ce e gen...!
- Felicitări. Felicitări. - Mulțumesc.
Munca nu se termină niciodată. Niciodată.
Hei, asta, asta...
- Asta aud și eu. - Ne vedem mai târziu, prietene.
Ei bine, asta a fost al naibii de bun!
Mulțumesc, dragă.
Cu plăcere.
Sandra a zis că soțul ei și câțiva tipi
de la biserica ei au ieșit la o băutură în seara asta.
Da, merg în fiecare luni și se uită la meci.
De ce nu mergi și tu?
Ți-ar prinde bine să ieși puțin.
Știi, nu beau.
Și, știi, nu mă interesează sportul.
Știu, dar poate ai vrea să încerci să spui 'da'
când te roagă cineva să ieși?
Știi?
Cred că ți-ar prinde bine
să ieși puțin și să socializezi, să-ți faci prieteni.
Ce-ai zice dacă ne uităm la un film diseară?
Nu... nu pot.
Mă pregătesc pentru convenția din weekend.
Da, da, am uitat. Am uitat.
Oricum, trebuie să mă întorc la birou.
Trebuie să cumpăr mai multe provizii mâine.
Serios? Mai multe provizii?
Nu... nu ai fost chiar zilele trecute?
Știu, dar Precious Pages a lansat o linie
de hârtie veche antică care cred că ar trebui să o luăm.
E puțin scumpă, dar merită.
Nu crezi că ai destulă
hârtie aici deja?
Păi, nu velină vintage, translucidă.
Dragă, doar că...
N-am primit mărirea aia încă,
și nu că mi-aș face griji, dar nu e, știi...
E în regulă. E bine.
Tocmai mi-a venit o idee pentru ceva ce voiam să-i fac lui.
O să găsesc altceva.
Ce naiba!
Știi, du-te. Fă-o!
Ia ce vrei, dragă.
Doamne. Da. Vezi? Vezi? Vezi?
Orice pentru zâmbetul ăla!
Salut!
Suntem rude?
Numele meu e Lily Trevino.
Sunt doar la vreo oră depărtare în nordul Kentucky,
dar am rude și în Wichita.
Presupun că probabil sunt mulți Trevino peste tot.
Bună, Lily. Nu știu.
Părinții mei erau din Mexic. Sunt singur la părinți.
Iar mama și cu mine ne-am mutat aici când aveam trei ani și jumătate.
Ne-am mutat mult după aceea.
Dar s-ar putea să fie posibil.
Familia tatălui meu are rădăcini în Spania.
Și a mamei erau europene, cred.
A fugit când eram mică,
și nimeni nu pare să știe unde s-a dus.
S-a apucat de droguri și, mă rog...
Mama a murit acum 15 ani și jumătate.
Încă-mi lipsește în fiecare zi.
O chema Sofia.
Pun pariu că-ți lipsește și ție mama.
Ați terminat. Mai aveți nevoie de ceva?
Da. Să te relaxezi.
Relaxează-te!
Ok. Pot să fac asta.
Salut, Lily.
Doar voiam să văd ce mai faci,
sperând că ziua ta merge bine.
Sunt bine.
Doar stau cu femeia pentru care lucrez.
E drăguță.
Lucrez în rulota noastră.
Licitez pentru mai multe proiecte.
Deci, zile lungi.
Ce faci pentru ea?
Sunt ajutor cu locuință. Dar îmi place și să scriu.
Încerc să scriu poezie.
Ce drăguț.
N-am niciun os creativ în corp.
Dar dacă ai nevoie vreodată de o casă construită în siguranță și la timp,
sunt omul tău.
E amuzant.
Da... este... tatăl meu.
E atât de amuzant.
Tocmai am luat cel mai bun prânz.
# celmaibunpranzvreodată.
Trebuie să învățăm să mergem înainte să putem alerga. #pasidebebelus.
Tort surpriză de ziua lui
pe care l-am făcut pentru tata când eram mică.
Vrei poate să bem o cafea cândva?
Nu... nu pot. Trebuie să lucrez.
Ok, dar YOLO!
YOLO?
You only live once! (Trăiești o singură dată)
Da.
Trăiești o singură dată...
Nu prea ies, dar să văd ce pot face.
Nu...
Ce e atât de amuzant acolo?
Jeanie, cred că mi-am făcut o prietenă.
Serios?
Ei bine, asta e minunat.
Cine?
O tânără mi-a dat cerere de prietenie pe internet.
Nici nu știu cum m-a găsit.
Dragă...
Cred că ești 'catfished'.
Nu...
Stai... Ce înseamnă 'catfish'?
E atunci când o persoană falsă
pe internet se preface că îți e prietenă
ca să obțină ceva de la tine.
Nu, nu, nu.
Nu cred că e cazul.
Adică, e o Trevino.
O cheamă Lily Trevino.
Trevino? Sunteți rude?
Nu cred.
Nu. Adică, cred că căuta
niște rude sau ceva, și apoi...
Ia. Uite.
Ai grijă, hârtia...
Scuze. Scuze. Uite, vezi.
Ce? Ce?
Ce?
Nu crezi că e reală?
Ea... Haide. Haide.
Vrea să ne vedem la cafea și tot.
Serios?
Ă, adică...
Nu știu.
Adică, mi-ai zis să ies
și să-mi fac prieteni, așa că...
Mă refeream la cineva de vârsta ta!
Nu vreo străină de pe internet!
Jeanie... Nu, nu.
Nu, nu, nu. Nu-i așa.
Adică, e doar un... un copil
care n-are pe nimeni, știi?
Îmi amintesc cum era.
E doar un copil care n-a prins o șansă.
Uite, uite. E un strigăt în gol.
Nimeni nici măcar nu-i dă like la postări sau nu răspunde.
Vezi asta? Vezi?
Nu știu. Poate că... Nu știu.
M-am gândit că poate aș putea să ofer ceva.
Bine.
Doar nu-i da bani.
Jeanie...
Haide.
Iată o amintire din zilele mele de baschet.
Noul meu tată e așa de bun.
Alo!?
Lily!?
Ajutor! Sunt în baie!
Alo?! Ajutor!
Daphne!
Lily! Lily!
Daphne! Vin! Vin! Sunt așa de... Ok. Ce?!
Încercam să folosesc baia singură
și nenorocita de toaletă nu trăgea apa.
- Te ajut. Îmi pare rău! - Doamne!
Și acum apa se revarsă peste tot!
- Aproape gata. Aproape gata. - Bine.
Bine. Ești bine?
- Da. - Bine.
Ce se întâmplă acum?
Nu, nu, nu, nu, nu!
Doamne! Toaleta aia e posedată!
E un dezastru! Lily, nu-mi place asta!
Ce o să facem? Tata e plecat din oraș!
E în regulă, știi. O să...
O să-l sun pe tata.
Bine. În regulă, atunci eu plec.
Salut.
Salut!
- Lily? - Da!
Hei. Încă mai...
- Încă curge? - Da.
O să merg pe partea laterală
și o să opresc apa și ne vedem înapoi aici.
Da. Mulțumesc că ai venit.
Știu că e ciudat. Îmi pare rău...
Nu. Nu-ți face griji.
- Îmi place să ajut oamenii. - Mulțumesc din nou.
Da, revin imediat.
În regulă, am oprit apa de afară.
Ar trebui să fim gata.
- Super. - Pot?
Da, da. Absolut. Du-te.
În regulă.
Bine, haide să vedem ce avem aici.
Sper să nu fie prea rău.
Cred că am reușit.
C-ce s-a întâmplat cu "e gata de utilizat"?
Adică, ai stricat-o?
Nu, nu, eu... nu am stricat-o.
Adică...
Ce?
Ar trebui să-ți vezi fața acum. Stai așa.
Fața mea? De ce?
- Privește. - Nu, nu, nu. Hai. Nu.
Nu, nu. Șterge asta. E... e oribil.
Te rog, șterge asta.
În regulă.
Deci...
În regulă! Tot ce a trebuit să fac a fost să curăț...
Și acum e gata de utilizat.
Mulțumesc.
E jenant. Îmi pare rău.
Nu, nu. Nici să nu te gândești la asta.
Știu, dar, adică, nu știu cum am înfundat-o
atât de tare încât toată apa asta a ieșit așa...
Lily.
Da.
Când o să crești,
o să înveți că uneori în viață...
...se întâmplă rahaturi.
Ce?
Nu e așa amuzant.
- Ei bine, ar trebui să-ți vezi fața. - Nu.
- Mulțumesc. - Bine, bine.
Data viitoare, asigură-te doar
că ai ventuza lângă toaletă,
și asta nu o să ți se întâmple. Okay?
Deci, unde e ventuza ta?
Nu. Ventuza.
Asta e tot ce am.
Asta-i... Asta-i peria de toaletă.
Deci, care sunt necesitățile de bază ale vieții
pe care nu le ai?
Studii superioare, asigurare medicală, mașină...
Deci, cu alte cuvinte, nu ai nicio unealtă?
Nu prea, nu.
Deci, dacă apare o problemă, ce folosești?
Adică, cum o repari?
, fată.
Cum de mai ești în viață?
Bine, copile, hai.
Ești sigură că nu ai celălalt tip de lanternă?
Știi, genul pe care o încarci... zzzzzzzzz...
așa, în caz că se ia curentul
și ea trebuie, știi, moare telefonul și așa mai departe?
Mă voi asigura că e la următoarea livrare.
- Da? - Yup.
Bine.
Scuze. Trebuie să o iau data viitoare, deci.
- E în regulă. - Da? Nu-ți face griji.
Nicio problemă.
- Hei, poți să iei restul? - Mhmm.
Merg să iau un coș.
Salut.
Știi, cred că o să trebuiască să folosesc
mai multe carduri, dacă e în regulă.
S-a ocupat de asta.
Tata a plătit.
Doamne. Nu-mi amintesc ultima dată
când am băut o ceașcă de cafea așa târziu.
Fir-ar... S-ar putea să stau trează toată noaptea. Asta-i o nebunie.
Ei bine, nu trebuie să o bei
dacă nu vrei, doar pentru că beau eu.
Da, dar... 'YOLO!', nu?
Îmi pare rău.
La naiba, trebuie să răspund. Îmi pare rău.
Nu, nu, nu, nu, nicio grijă.
Adică, e în regulă să stau aici?
- Da. - Bine.
Bună, Daphne!
Hei, ați reparat toaleta aia demonică din iad?
- Da! Gata de funcționare. - Bine. Unde sunteți?
Suntem la D. Nalley's.
Ești încă cu fostul tău iubit?
Da. A trebuit să vin la el acasă
pentru puțină sărutare și mâncare la pachet. Pfuu.
Nu-ți face griji. Nu stau prea târziu.
Dacă-mi amintesc bine, e drăguț la înfățișare, dar...
Bine, trebuie să plec!
Distrează-te cu tatăl tău!
Tatăl tău?
Adică, nu știu. Sunt confuz.
E ceva... Ce se întâmplă aici?
E doar Daphne... știi...
Adică, am cunoscut-o pe mama ta?
- Nu. Nu. - Nu.
Ei bine, de fapt, chiar nu știu.
- Dar... poate? - Eu...
N-am...
Adică, putem doar să ieșim afară și să vorbim?
Am nevoie doar de puțin aer curat.
Bine, ascultă, puștiule...
Am folosit întotdeauna, întotdeauna protecție, bine?
Și n-am mai atins altă femeie de când am cunoscut-o pe Jeanie.
Câți ani ai?
- Am 25. - 25...
Era mama ta
doamna de la imobiliare cu care m-am încurcat când mama mea...
Nu. Nu, n-a fost.
A fost evaluatorul care a venit la mine acasă să evalueze...
Nu, Bob. Nu. Nu e nimic de genul ăsta.
Nu?
Eu...
S-ar putea să o fi lăsat pe Daphne să creadă
că erai tatăl meu.
De ce ai lăsat-o să creadă că sunt tatăl tău?
Nu sunt tatăl tău.
Înțelegi? Am nevoie să înțelegi asta.
Că nu sunt tatăl tău. Nu sunt tatăl nimănui.
Tu... nu trebuie să fii așa rău în legătură cu asta.
Sunt...
Nu sunt rău. Sunt doar puțin supărat.
Trebuie doar să înțelegi că nu sunt tatăl tău.
Știu, dar...
Vorbești cu mine!
Și... și asculți, și-mi dai sfaturi.
Și ți-au plăcut toate postările mele!
Îmi pare rău dacă a fost o neînțelegere,
dar asta nu a fost intenția mea.
Haide! Haide, unde te duci? Unde te duci?
Unde te duci? Haide... Lily!
Lily! Stai! Stai!
Hei!
- Uită-te pe unde mergi! - Scuze. Îmi pare rău.
Lily! Lily! Oprește-te. Oprește-te. Te rog, oprește-te.
Știu că am dat-o în bară! Ok, Bob?
Nu, n-am zis niciodată asta!
M-am împrietenit cu un străin pe internet
ca să pot simți că am ca...
ca o familie, ca toată lumea! Sau ceva...
Nici măcar nu știu, sincer. Și pur și simplu...
Știi ceva? Știu cum merg lucrurile astea.
Ok, deci am putea pur și simplu, te rog, putem pur și simplu să nu o facem?
Te rog! Rupe pansamentul odată.
Du-te acasă. Îmi pare atât de rău. Îmi pare atât de rău!
Ok? E bine. Sunt...
Nu trebuie să ne mai vedem niciodată.
Și e ok... E bine.
Ok, ok, ok.
Ai putea să te oprești din vorbit pentru o secundă, te rog?
Poți, te rog, să mă asculți pentru o secundă?
Uite, doar pentru că nu sunt tatăl tău, nu înseamnă că
nu putem fi prieteni, ok?
Bine?
Și știu, știu că ne-am întâlnit
acum câteva ore.
Dar îmi pasă. Chiar îmi pasă.
Și nu știu de ce, dar îmi pasă.
Și când îți pasă de cineva,
nu încetezi pur și simplu să vorbești cu el pentru că ai o problemă.
Nu, nu. Tu, tu, tu o rezolvi și vorbești despre ea.
Ok, deci...
hai să vorbim.
Da? Haide...
Deci nu ți-ai dorit niciodată să fii tată?
Nu, nu, nu. Nu e... Nu e asta.
Păi, Jeanie și cu mine... noi... noi am pierdut un copil.
Îl chema David.
Îmi pare rău.
Nu, nu, nu fi. Nu fi.
Știam de când s-a născut
că nu vom sta mult cu el.
Pur și simplu... pentru că la copiii cu afecțiunea lui
95% nu trăiesc peste 18 luni.
Dar David al nostru...
David al nostru a trăit 21 de luni și două zile.
Eram atât de mândru de el.
Deci vedeți, nu e că nu voiam să fiu tată.
Adică, am fost...
Sunt!
Adică, nu știu cum funcționează, dar...
Iar Jeanie...
Omule, a început să conserve totul.
Fiecare haină pe care a purtat-o vreodată,
borcane cu mâncare din care a mâncat... pentru că... pentru că iubea...
iubea piersicile la conservă.
Nu știu de ce copilul ăla era obsedat de piersicile la conservă.
Dar trebuia să le cumpărăm vrac. Era o nebunie.
Și, a păstrat fiecare singură brățară de spital a lui.
Dar pentru mine, era... era prea dureros
să mă uit la toate astea.
Pur și simplu nu era pentru mine.
Și, știți... nu a mai fost la fel de atunci.
N-ați fi putut să mai aveți un copil?
La vârsta noastră?
Doamne, nu. Nu.
Adică, oricum am început un pic mai târziu.
Și, știți, vreau, vreau să protejez
intimitatea noastră aici, dar...
Adică, doliul poate să afecteze o căsnicie,
băiete, lasă-mă să-ți zic.
Știți, apoi ea a descoperit
scrapbooking-ul și a putut să-și gestioneze sentimentele,
și ne-am descurcat.
Și pac! Știți.
Pentru ea merge asta. Eu muncesc tot timpul.
Și aici suntem.
Asta e.
Hei...
A fost plăcut. Mă bucur că am făcut asta.
La fel.
Ar trebui să o facem din nou cândva.
Marțea viitoare am liber.
- O, da? - Da, cred că da.
Îți plac sporturile?
Nota de plată, vă rog.
Ești gata?
Uite...
Eu, cred că...
Cred că o să stau deoparte și o să mă uit la tine.
Nu așa se joacă, Bob.
Sunt praf la baschet, ok?
E în regulă. O să jucăm un mic joc.
- Nu, nu e în regulă. Nu e ok. - Ba chiar e perfect în regulă.
Serios, doar privește-mă.
- În regulă? - În regulă.
Simplu. Poți s-o faci.
Serios?
- Doar asta? - Da.
Ai multă încredere în mine
- pe care n-o am eu în mine. - Da.
Bob! Ce-i asta?
Pur și simplu nu pot. Nu... Nu pot să joc.
Ok.
Pleci?
Dumnezeule! Ok...
Glumeam!
Chiar ai crezut că aș pleca?
Amuzant!
- Bine. - Hei, hei.
De ce Cenușăreasa pierdea mereu la baschet?
Fiindcă fugea de la bal.
Fugea de la... Fugea de la...
Înțelegi? Fugea?
- Da, nu. Înțeleg. - Și merge pentru orice sport.
Baseball...
Evident, nu hochei pentru că acela e un puc, dar...
A fugit de minge. A fugit de minge.
Haide, încearcă!
Bob... Haide...
- Ce? E incredibil. - Asta nu-i amuzant.
Ok, am înțeles ideea ta.
M-ai adus aici să mă umilești.
Ascultă, nu știam că ești chiar atât de slab.
Atât de slab!
Deci, stai...
Competiția o să fie în hotel?
Da, l-au reproiectat
să arate ca Machu Picchu.
Mereu mi-am dorit să merg în Peru.
Și am auzit că au bărci mici care te duc
de la cazinou la cazinou, exact ca-n Italia.
Hei, poate pot veni cu tine.
Putem merge... să dansăm.
Nu poți.
Nu o să poți să vezi meteoriții
cu toate luminile din Vegas.
Ți-ai amintit.
Bineînțeles că mi-am amintit.
Ar trebui să mergi pe proprietate să-i vezi.
Acolo poți să-i vezi cu adevărat.
De ce nu vii cu mine?
Haide, să mergem la camping.
Bună, Sunt Bob.
Chiar înregistrează chestia asta?
Ok. Ai zis că o să fie mai ușor cu memo-uri vocale,
dar nu prea pare ușor.
Hei, oricum, obișnuiam să merg la camping cu tata
așa că mă bucur că poți veni și tu.
Am împachetat deja cortul meu extra și tot ce am putea avea nevoie.
Pa? Doamne... Nu știu...
Salut!
- Hei! - Bună!
Mulțumesc că m-ai lăsat să vin și eu și pentru tot.
Da.
Mulțumesc că mi te-ai alăturat.
Bineînțeles.
Hei, poți să-ți pui centura de siguranță?
- Da. - Mulțumesc. Mulțumesc.
Chiar mi-am dorit ca Jeanie să vină cu noi,
dar, știi, trebuie să-și apere campionatul anual.
- Ooo. - Da.
Abia aștept să vă cunoașteți voi două.
Abia aștept s-o cunosc.
Știi, n-am mai fost niciodată la camping.
Ce!?
Nu!
Am văzut semnul. 'La Familia Trevino'
Trevino înseamnă 'trei vițe'.
Da.
Aș vrea să învăț spaniolă, dar tata nu vorbește.
Hei, o să te învăț eu, dacă vrei.
Câte puțin.
- Da? - Da.
Gracias!
E așa ciudat.
De obicei apar exact acum.
Nu știu de ce întârzie așa mult.
Asta se întâmplă în fiecare an?
Da.
Perseidele apar în fiecare sfârșit de iulie și august.
Și sunt numite după Constelația Perseus.
De unde știi atâtea despre astea?
Ei bine, când tata ne-a părăsit...
...cititul mă făcea să mă simt mai puțin singură.
Așa că am citit tot ce mi-a picat în mână.
Și colecționam și pietre, ceea ce o scotea din minți pe mama
pentru că le găsea mereu în buzunare
când spăla rufele.
Nu știu. Întotdeauna mi-am dorit să fiu
geolog sau astronom, cred.
Chiar?
De ce n-ai fost?
Nu știu. Cred că viața mi-a stat în cale.
Vezi, ploile astea... ploile astea se întâmplă
doar când pământul intersectează calea unei comete.
Și știu că sunt doar resturi care brăzdează cerul.
Dar este unul dintre puținele lucruri care rămân încă magice.
Se crede, de asemenea, că stelele căzătoare sunt
lacrimile Sfântului Laurențiu,
ascultând dorințele noastre, ale muritorilor de aici.
De-aia vii aici?
Să-ți pui o dorință?
În fiecare vară în ultimii 10 ani.
Îți este greu să vorbești despre asta?
Da, păi, eu și Jeanie... nu vorbim despre asta.
Pur și simplu... n-am vorbit niciodată.
De ce nu?
N-ar ajuta? Adică...
Știi, urma să ne construim casa chiar aici.
Chiar acolo.
Când Jeanie a rămas însărcinată, am cumpărat proprietatea asta
și am tot plătit-o de atunci,
dar n-am făcut nimic.
Dar planul este să construim pe ea înainte să ne pensionăm,
pentru că trebuie să-ți crești hormonii fericirii ăia.
Știi ce zic? Pentru că natura o va face pentru tine...
animalele...
Ai avut vreodată... Ai avut vreodată un animal de companie?
Nu am încredere în mine cu animalele.
Mi-e teamă să nu le rănesc accidental.
Nu, nu. Acum, de ce ai crede asta?
Am avut un câine odată.
Când aveam opt ani.
Era un mic metis de Maltez.
- Aw, drăguț! - Nu avea părul lung.
Ca la câinii de expoziție sau ceva de genul ăsta.
- Cu siguranță era un maidanez. - Maidanezii sunt mai buni.
Îl chema Charlie.
L-am găsit când s-au mutat vecinii de lângă noi.
L-au închis într-un garaj fără mâncare sau apă.
Nu! Doamne, asta e groaznic.
La început era speriat.
Doamne! Îl iubeam atât de mult.
Nu aveam prieteni pentru că ne mutam atât de mult.
Așa că îl luam pe Charlie peste tot cu mine.
I-am povestit toată viața mea.
Și...
Nu urla niciodată la mine.
Era doar fericit să fie cu mine. Și eu eram atât de fericită să îl am.
Ce drăguț.
Da, păi...
Într-o zi, eram într-o dispoziție bună,
așa că ascultam muzică
și dansam, și chiar voiam să dansez cu Charlie.
Așa că, l-am luat în brațe de picioarele din față...
Și nu știam.
A scâncit.
Tata a văzut totul. Așa că...
L-a smuls din brațele mele și a spus...
"Evident, nu știi cum să ai grijă
de un animal, așa că nu poți să îl ai."
Apoi l-a dus pe Charlie la adăpost.
- Am abuzat un câine abuzat. - Nu, nu.
Nu ai abuzat cățelul. Nu, nu ai făcut-o.
Adică, erai doar un copil. Nu știai mai bine.
Hai. Hai. Tatăl tău ț-ar fi putut explica.
Aș fi făcut-o corect dacă aș fi știut.
Hei, sigur că ai fi făcut-o. Sigur că ai fi făcut-o.
Mira, Lily...
Nu știu ce înseamnă asta. Îmi pare rău.
Înseamnă că suntem toți, suntem toți puțin frânți, știi...
Dar, știi ce... O să fii bine.
Promit.
Al naibii! Acolo e!
Uite! Uite! Uite! Vezi chiar acolo?
Doamne! Ce frumos e.
Doamne...
Uite acolo! Uite-l!
Doamne! E superb!
Vezi chiar acolo? Chiar acolo, chiar acolo, chiar acolo.
Unde? Unde, unde, unde? Iată-l!
Of, Doamne!
Salut.
Da, aruncă totul acolo. O să fie bine.
Gata. Nu vreau să se lovească.
Salut!
Hei, Jeanie tocmai a câștigat din nou campionatul!
La naiba! Știam că femeia aia o să-l ia.
- Destul de tare. - Da!
Ce tare că au concursuri de scrapbooking!
Hei! Fir-ar! Am uitat.
Trebuie să... Trebuie să fac o oprire rapidă
pe drum, pe la tine.
- E în regulă pentru tine? - Sigur! Pentru ce?
E o surpriză.
O surpriză?
Vin!
Hei, hei, hei. Îmi pare rău.
Știu că închideți, dar am întârziat.
Nu stăm mult. Putem să ne uităm rapid la ei?
Mulțumim! Mulțumim!
Ho-ho.
Ce băiețel cuminte!
Uite la el! Uite-l!
Ce drăguț!
Haide, puiule. Haide...
E așa drăguț!
E în regulă. Acum du-te.
Nu...
Haide. Poți să dansezi cu el. Uite, uite, uite.
Trebuie doar să-l ții, asta e tot.
- Nu. - Vrei să încerci?
Nu. Sunt bine, mulțumesc.
Poți să o faci.
Perfect, perfect, perfect.
Da! Te iubește! Te iubește!
Bună.
Haide.
Mulțumim frumos!
Doamne. Hei. Hei, puiule.
- Te linge? - Doamne! Salut!
Dă-i drumul. Haide.
De unde ai luat aia?
- Puiule... - Doamne!
Salut, Bob.
Sper că ai ajuns bine acasă.
Poate o să-mi iau și eu unul într-o zi.
...când o să fiu pregătit.
Nimeni n-a mai făcut niciodată așa ceva pentru mine.
Mulțumesc.
Felicitări.
Vrei să-mi arăți albumul pe care i l-ai făcut?
O, Doamne. Eram așa tineri.
Îți vine să crezi că suntem noi?
- A fost prima noastră ecografie. - Da.
Și pagina asta e toată în culoarea lui preferată.
Îți amintești cum i se luminau ochii
când vedea verde?
Da.
Da, iubea broscuța aia de pluș mică...
- Broasca. - Și zgomotul pe care îl făcea.
Oac, oac, oac...
M-am documentat și probabil că ar fi studiat
roci și sol și minerale și poate chiar
atomi și energie și diferite tipuri de materie.
Pun pariu că ar fi iubit știința, de la tine.
Eu m-am gândit mereu că i-ar fi plăcut baseballul.
Îți amintești cum ținea strâns
mingea aia mică de baseball din cauciuc?
- O, Doamne. - Așa strâns.
N-o puteam scoate niciodată din mâna lui.
Era un sportiv înnăscut, copilul ăla.
Asta n-ar fi moștenit-o de la tine.
Nu, probabil că nu.
Lily!
- Ce se întâmplă cu tine? - Nimic.
Serios, ai fost pe jumătate prezentă.
Se întâmplă de ceva timp.
Scuze. E doar... lucruri de familie.
Ei bine, vrei... vrei să vorbim despre asta?
E cam jenant.
Da. Scuze. O să fiu mai atentă.
Știu că nu mă consideri o prietenă adevărată.
Ce?!
Pleci imediat ce ți se termină orele.
Doar te duci să te ascunzi în cameră.
Daphne!
Obișnuiam să ies cu fetele mele, dar...
după ce totul a progresat, ei bine...
E doar... nu știu. Eu...
E ca
și cum aș privi o viață pe care nu o mai pot avea.
Și mă trezesc încercând să ascund toate astea.
E chiar epuizant.
Zic și eu...
înseamnă mult pentru mine când ieșim împreună.
Aș vrea să fii mai prezentă și deschisă cu mine.
N-aș judeca sau ceva.
Bine, păi...
Îl știi pe omul care ne-a reparat toaleta?
- Tata tău, vrei să zici? - Da...
Nu-i chiar tata.
Cine e?
E un tip de pe internet.
E super ciudat.
Ai zis că nu judeci!
Are, gen, 80 de ani!
Daphne! Nu are 80. Are, gen, cât? 50?
- Același lucru! - 60, poate.
Ce cauți să te întâlnești cu tipi de 50 de ani de pe internet?
E un pic greu de explicat,
dar tata a încetat să mai vorbească cu mine,
așa că am început să-l caut, și apoi din greșeală am găsit
un alt Bob Trevino, și e așa drăguț.
Doar am început să vorbim.
Suntem doar prieteni!
Vorbești pe chat cu tipi online.
Da! De vârsta noastră!
Mi-ai zis să mă deschid, așa că m-am deschis.
Tata tău trebuie să fi fost un ticălos
dacă aveai nevoie de un tata fals.
Știi ceva? Hai să ne îmbrăcăm.
Am locul perfect pentru tine.
Și ai chiar nevoie.
Bine...
Te iubesc, te iubesc, te iubesc!
Ok! Ok! Ok!
Doamne.
Felicitări. Pfiou. Treabă bună.
Respiră. Respiră...
Mulțumesc.
E super.
Gata, tu urmezi.
Ai 5 minute. Sparge tot.
Și bine ați venit în Camera Furiei.
- Mulțumesc. - Acum intră.
În regulă! Haide, fată. Să mergem!
Gata. Haide!
Ok.
Lovește ceva!
Haide!
Fii furioasă!
- Nu pot. - Ce!?
Sigur că poți!
Nu...
Nu! Nu! Nu!
Ia-o înapoi și dă-i drumul!
Ca... ca un strigăt primordial. Așa...
Fată...
Nos vemos pronto!
Asta înseamnă "Ne vedem curând".
E ciudat că sunt furioasă pentru că tu nu poți fi furioasă?
Daphne. Îmi pare rău.
Ascultă, hai să stăm aici
și să privim cum oamenii mai sparg lucruri.
Nu pot. Mi-am făcut planuri cu Bob să jucăm pinball.
Bob! Eww! Bine. Pa.
Adică, mă sună.
- În fine! - Ne vedem imediat.
Salut, Bob.
Stai, ce s-a întâmplat cu tata?
Tata... Ei bine, nu suna așa de surprinsă.
De ce n-aș suna-o pe propria-mi fiică?
Nu am mai primit vești de la tine de ceva vreme.
Ei bine, am avut nevoie de timp.
Am stat și m-am gândit, și vreau să vorbim.
Super. Mi-ar plăcea să vorbim.
Ok, bine, o să vin eu la tine și o să-ți fac lucrul mai ușor
din moment ce nu ai mașină și așa mai departe.
Ok...
Sunt liberă de la muncă marți.
Aș putea fi la D. Nally's într-o oră.
Nu pot acum. Mă duc să mă întâlnesc cu cineva.
Adică, nu te-aș suna dacă n-ar fi important.
- Nu, înțeleg, dar... - Hei, hei, hei...
Ne avem unii pe alții.
Ei bine, ce ar putea fi mai important decât familia?
Încerc să mă împac, Lily.
Nu mă refuza.
Tata! Nu ne-am făcut planuri.
Ei bine, le facem acum, nu-i așa?
Ok. Bine.
Ne vedem la D. Nalley's.
Ok, ne vedem curând atunci.
Am așteptat aici.
Ok. Ei bine, nu pot să-l contactez.
Nu răspunde. Îi dau mesaje. Nimic.
Ok, dar...
Da, ok. Bine.
Sunt sigură. Sunt sigură.
Mamă!
Sunt aici pentru vizionare.
Ai întârziat o oră și jumătate.
Nu pot. Nu pot. Trebuie să plec, omule.
Mă întâlnesc cu cineva.
Harlan a spus că ești mereu disponibil.
Ei bine, Harlan nu are mereu dreptate, nu-i așa?
Nu pot. Am... Trebuie să plec.
Îmi pare rău.
Trebuie să reprogramăm. Îmi pare rău.
Omule.
Ei bine, salut, salut!
Doamne!
Locul ăsta e atât de departe!
Data viitoare hai... hai să alegem un loc
mai aproape de mine, bine?
Adică, acum sunt în șaizeci și ceva.
Tată, abia ai împlinit 60 de ani.
Ei bine, o să vezi. O să vezi.
Mă bucur să te văd.
Da, și eu mă bucur să te văd. Hei, arăți bine!
Mulțumesc. Mă simt bine.
Bine.
Vrei ceva?
Nu, nu...
Dinerurile astea, știi, taxează prea mult.
Deci, cum ai mai fost?
Știi, am fost destul de bine.
Da...
M-am tot gândit...
Și, am...
Am niște chestii pe care am vrut să le împărtășesc cu tine.
Bine? Și... putem să vorbim pe rând.
O să încep eu și o să vorbesc și tu poți asculta și,
știi, cum fac la TV.
Și apoi, după ce termin de vorbit eu, poți vorbi tu.
Cum sună asta?
Sună foarte matur și rezonabil.
Okay. Poftim...
Te-ai gândit mult.
Da.
Tată...
Ăsta e... ăsta e o listă detaliată
cu toate cheltuielile pe care le-ai avut fiind tatăl meu?
E un început.
Asta.
Asta m-a costat să te cresc.
- Tată! E mâncare de bebeluși aici. - Da!
Serios crezi că îți datorez ceva pentru asta?
Nu spun că îmi datorezi ceva.
Am vrut să știi cât m-ai costat.
Ce... ce zici de tine?
Ca să fiu corect, și tu m-ai costat mult.
Okay...
Ei bine, ei bine...
știi, s-ar putea să nu fi fost cel mai bun tată.
Dar cu siguranță un tată mai bun decât cel pe care l-am avut eu.
Tată. Hai, tată...
Nu, eu...
Tată, te rog. Poți să te uiți la mine?
- Hei. - Tată.
Doamne, Lily...
Adică, într-o zi n-o să mă mai ai pe mine de cicălit.
Tată, nu te ciclesc.
O relație e o stradă cu două sensuri.
Ok?
Dar acum e rândul meu să vorbesc?
Ei bine, sigur. Asta nu pare să...
Da, merge-o..., mergi înainte.
Ok... Ok.
Mulțumesc.
Mi-am făcut un prieten nou. Și pe el îl cheamă Bob.
Ok. Un iubit?
Nu, nu.
Bob e de vârsta ta. Doar un prieten.
Cu ce se ocupă?
E un... un manager.
Lucrează cu arhitecți și contractori.
Ce bine trebuie să fie.
Da.
Am nevoie să-mi împrumuți niște bani.
Tată, n-am bani. Știi asta.
Păi, și prietenul tău?
Adică, te ajută el, financiar?
Bob?
Nu!
Dar ar face-o?
Cred că poate dacă chiar aș avea nevoie...
Îmi pare rău.
Nu înțeleg rostul întrebării ăsteia.
Ok... Ziceam doar, adică,
dacă... dacă... dacă ai avea nevoie de el...
Adică, să zicem doar că tatăl tău, tatăl tău,
ar avea nevoie de ceva?
Știi, nu pot să cred că chiar am crezut
că voiai să mă vezi.
Doamne, sunt atât de proastă.
N-o să-i cer bani lui Bob, Tată!
Nu pot face asta.
Arăți exact ca mama ta.
Și te comporți ca ea, de asemenea.
Doar un fel de amintire constantă.
Nu știu cum crezi că mă face asta să mă simt.
Știi, aș fi putut să scap de ea pe loc
în ziua în care a recidivat, dar, nu, proastă de mine, am rămas.
Și când... când mi-a promis că ia pastile,
am crezut-o.
Și chiar și după ce ne-am despărțit
și judecătorul a considerat-o
incompetentă...
Cine te-a luat!? Cine!?
Știu că tu.
Știi unde ai fi fără mine?
Moartă!
Ai fi moartă fără mine.
Îți pasă numai de tine.
Ingrată.
Nu. Am să-ți las asta ție. Du-o tu.
Ingrată!
Salut, Bob! Ce mai faci?
M-am tot gândit
mult
și eu... am scris poezia asta.
De fapt, tu m-ai inspirat.
Sper să-ți placă.
Hei...
Hei!
S-a rănit cineva, Bob!
Sub supravegherea ta!
Sub supravegherea mea?
Despre ce vorbești? Cine?
Ai părăsit lucrarea de la Parker.
Inspectorul a încercat să o facă singur
și a căzut și și-a rupt șoldul.
Are un detectiv privat, omule.
Ne dă în judecată!
Ce!?
Ce facem?
Bine, cred că mărirea ta
va trebui să mai aștepte, prietene.
Doamne! Cum ai putut
să lași asta să se întâmple?
Nu, îmi pare rău.
Îmi pare rău, dar asta
nu are nicio legătură cu mine, bine?
N-ar fi trebuit să pleci.
Ar fi trebuit să rămâi acolo.
să ținem oamenii în siguranță aici.
În regulă? Deci nu-mi spune că nu-mi pasă de siguranță.
Păi... dacă nu-ți place slujba,
atunci poate că nu ar trebui să o faci.
Păi, știi ceva?
Știi ceva? Pentru o dată, ai dreptate.
Ai dreptate.
Am dreptate!
Stai... Stai o secundă...
Ce faci?
Cum arată ce fac?
Hei, omule... Hei, ascultă...
Stai așa! Stai așa! Nu... Nu... Nu...
Adică, nu poți să pleci.
Tu și eu, omule!
Fir-ar!
Haide, omule.
Suntem o echipă!
Haide. Haide. Hai să vorbim despre asta.
Am nevoie de ajutorul tău.
E prea târziu pentru asta.
Nu mă lăsa așa.
Nu l-ai fi lăsat pe tata.
Mă uit prin registrele alea de chitanțe.
Dar o mărire?
- Orice vrei. - Salut, dragule.
- Jeanie. - Salut.
- Ghici ce. - Ce?
N-ai să crezi niciodată.
- Am o veste bună. - Serios?
- Am renunțat la slujbă! - Chiar?!
- Da. Mă simt atât de fericită. - Era și timpul.
O, da.
Să sărbătorim!
Dragul meu?
Bob?
Salut, Bob! Ești bine?
Salut, Bob!
Sunt Lily.
Scuze că îți trimit mesajul ăsta atât de devreme.
Nu am mai auzit nimic de la tine de câteva zile.
Ești bine?
Am făcut ceva greșit?
Salut, Bob! Sunt eu din nou.
Scuze, știu că am trimis foarte multe mesaje,
dar sunt liberă literalmente oricând,
așa că poți să mă suni oricând.
Vreau doar să știu unde ești și unde ai fost
și dacă totul e în regulă.
În regulă. Scuze. Știu că bat câmpii, pa!
De fapt, sunt în autobuz în drum spre casa ta chiar acum.
Mai am încă două schimbări,
așa că ar putea dura puțin,
dar ai putea, te rog, să-mi răspunzi când primești acest mesaj?
Sunt foarte îngrijorată. Mulțumesc mult.
Bob!
Sunt Lily!
Bob! Sunt eu!
Bob!
Doar încerc să int și să mă asigur că ești bine.
Bob! O să încerc să int!
Bob!
- Bob! - Poliția!
Dă-te înapoi de la casă.
Pune mâinile unde să le văd. Mâinile sus.
Vino jos. Dă-te jos de pe lada de reciclare.
Hai să mergem!
Vrei să-mi spui ce se întâmplă?
Trebuie să suni pe cineva să vină să te ia.
Nu o să te las pur și simplu afară aici.
Nu e nimeni.
Haide. Nimeni?
Nu-nu.
N-ai nicio familie? Niciun prieten?
Iubit?
Absolut nimeni?
Nu.
E cineva. Haide...
Da.
Ești bine?
Te simți bine?
E în regulă. E în regulă.
Ești trează!
Fată! Unde naiba ești?
Ajutorul de rezervă e aici deocamdată, și sunt bine.
Dar sunt îngrijorată pentru tine.
Serios, trebuie să mă suni înapoi.
Am nevoie de o dovadă de viață.
M-ai tăiat afară?!
Totul îi revine iubitei mele când mor.
Oricine ar fi ea.
Albumul de familie.
De ce m-ai tăiat din toate pozele?
Ei bine, nu, nu din toate.
Tată, sunt fiica ta.
De ce m-ai tăia din oricare dintre ele?
Bine.
Aceea a fost Caroline.
Îți amintești?
Nu voia să se întâlnească cu un tip cu copii.
- Caroline? - Da, da.
Cea cu părul roșu.
Tată, nu am absolut nicio idee despre cine vorbești!
Și șuvițele.
Și cățelușul pe care i l-am dat la a 40-a aniversare.
La ce bun mi-a folosit asta.
Am... Am auzit bine că i-ai dat o cățelușă?
Mi-ai luat-o pe Charlie,
și i-ai dat acestei femei o cățelușă?
- Cine e Charlie? - Câinele meu, tată!
Asta a fost cu mult timp în urmă.
În plus, era o vânătoare de zestre.
A fugit cu un tip bogat.
Dragă, nu contează.
M-ai tăiat din pozele noastre de familie
pentru o femeie cu care te-ai întâlnit cam 5 minute
și de abia îți amintești de ea!
Doar pentru că nu voia copii?!
Hai să ne calmăm, Lily.
Hai să ne liniștim și să respirăm.
- Respiră, Lily. - Tată, oprește-te! Nu mai spune numele meu!
- Lily... - Nu am nevoie să respir!
Ce am nevoie e un tată.
Eram doar un copil mic. Ce-am făcut să merit asta?
Bine.
Nu știu ce se întâmplă cu tine
dar trebuie să arăți puțin respect
și să-ți ceri scuze tatălui tău.
Îmi pare rău, bine?
Îmi pare atât de rău
că ți-am stricat viața amoroasă când aveam patru ani.
Îmi pare rău că respir greșit.
- Îmi pare rău. Bine? - Hei! Calmează-te!
Îmi pare rău că ești o persoană atât de amară, negativistă
și nimic nu e niciodată vina ta!
Am zis să te calmezi! Bine? Liniștește-te!
Prietenul meu Bob îmi era un străin acum două luni
și cred că am amintiri mai frumoase cu el
decât am avut cu tine în toată viața mea!
Sunt Bob!
Și unde era el când ai avut nevoie de el?
Da.
Știi ceva? Poate e rândul meu pentru o dată.
Hei, să nu cumva s-o faci!
Nu... ține la mine, măcar un pic!?!?
Te iubesc.
Dar nu pot...
Nu mă pot abandona pe mine însămi pentru tine, gata, bine?
Nu mă pot pune mereu la coada listei.
Niciodată, niciodată nu voi fi de ajuns pentru tine.
N-o să repar asta niciodată.
Și indiferent cât de mult îmi cer scuze
sau cât de mult îți dau,
n-o să mă, pur și simplu...
iubești!
E în regulă.
Poți să mergi mai departe și să renunți la mine.
Du-te.
Ești exact ca toți ceilalți.
Tată! Nu mai pot juca rolul ăsta pentru tine!
Acum, dacă vrei să ne întâlnim la jumătatea drumului,
putem lucra la asta împreună.
Și știi unde să mă găsești.
De asemenea, poți să cureți toată mizeria asta singur.
Cum crezi că o să ajungi acasă?
O să chem un Uber!
Huui-huui! Huui-huui!
Huuuuiii!
Da! Da! Da! Da!
Huui-hu-hu!
Huui-hu-hu-hu-hu!
Frate!
Ok, uite!
Am luat una din pozele tale de pe Facebook,
și am transformat pe tatăl tău rău într-un meme.
Uite cât de supărat e!
Uită-te la el. Pur și simplu supărat.
O să-l numesc #tatasupărat.
Zoom, zoom, zoom.
Uită-te la el!
Uită-te la el. Cu brațele încrucișate pe un cal.
Adică, serios!?
Uită-te la ăsta în montagne russe.
Montagne russe!
Uită-te la el în montagne russe!
Ascultă, sunt pe cale să mai fac.
Pentru că asta e, asta e prea bună.
E prea bună! E prea bună!
Perseidele sunt mai aproape de Pământ.
Trage o linie peste meteori
și toate se vor întâlni în același-
Mi-am luat prima mașină!
Salut, Bob. M-am tot gândit.
Poate că ai avut dreptate.
Poate că o să fiu bine.
Sper că și tu.
Cam asta e.
Bine.
N-ai plâns de data asta.
Am mai lucrat puțin de la ultima noastră ședință.
Și tu la fel.
Cred că da.
Pa!
Nu.
Lily!
Ce se întâmplă?
Trebuie să merg în sudul Indianei.
De ce?
E Bob.
Ce urmează să faceți? Adică, să stați împreună sau ceva?
Nu.
A murit.
Îmi pare rău.
Am sunat agenția de îngrijire la domiciliu
și ei caută pe cineva să vină să te ajute azi.
Tipul acela arătos care ți-a plăcut înainte.
Stai! Stai!
Vin și eu cu tine.
Nu, nu, nu. E în regulă.
Mulțumesc, dar eu...
Mă descurc.
Nu. Ești sigură?
De fapt, vrei să vii cu mine?
Cred că am nevoie de un prieten.
Du-te să-mi iei cheile!
Acolo.
Okay.
Hei...
Am una pentru tine.
Cum îi spui când un student la cardiologie
nu trece examenele?
Insuficiență cardiacă.
Mulțumesc.
Bună, Jeanie.
Sunt Lily.
Știu.
Îmi pare rău pentru pierderea ta.
Ne-au sunat vecinii că erai la noi.
Îmi pare rău pentru asta.
Eram doar foarte îngrijorată.
Am telefonul lui Bob.
Am ascultat mesageria vocală
și am primit mesajele tale și...
...și toate textele tale.
M-am gândit să-ți scriu înapoi, dar eu...
Era mult.
Nu am vrut.
Suntem prieteni.
El era prietenul meu.
Veniți amândouă cu mine.
Am făcut asta.
Vreau să-l aveți.
Ce e asta?
Bună, Lily.
Îmi pare rău că nu ți-am răspuns.
Am fost... am fost bolnav.
Sper să-ți placă cartea pe care a făcut-o Jeanie.
Cred că a ieșit grozav.
Când Bob era în spital,
s-a deschis mult, a împărtășit mult cu mine
despre conversațiile voastre.
Sunt gândurile și sentimentele lui... visele...
A salvat fiecare fotografie, fiecare chitanță.
Mi-a ușurat treaba.
Vezi asta...
E drăguț!
Ultima pagină a fost preferata lui Bob.
I-a plăcut poezia ta.
"Prețuiesc acest timp scurt petrecut împreună,
Sper că ești deja conștient,
Ușa mea e mereu deschisă,
Unde te poți baza pe mine.
Deci iată, oceanului atât de albastru.
Iată, prietenilor, atât vechi cât și noi.
Prietenii mei speciali, cei ca tine,
sunt familie aleasă."
Mulțumesc mult!
E pur și simplu ciudat să vă privesc.
Intră. Intră.
♪ Tot ce-mi doresc este ♪
♪ O pereche de aripi să zbor ♪
♪ În albastrul ♪
♪ Cerului larg deschis ♪
♪ Arată-mi cicatricile tale ♪
♪ Eu ți le arăt pe ale mele ♪
♪ Cocoțat în afara orașului ♪
♪ Pe o pereche de cabluri de electricitate ♪
♪ La sol voi cânta ♪
♪ Și voi dansa ♪
♪ S-ar putea să cad, dar voi risca ♪
♪ Tot ce-mi doresc este o pereche de aripi să zbor ♪
♪ În albastrul cerului larg deschis ♪
♪ Arată-mi cicatricile tale ♪
♪ Eu ți le arăt pe ale mele ♪
♪ Cocoțat în afara orașului ♪
♪ Pe o pereche de cabluri de electricitate ♪
♪ La sol voi cânta și voi dansa ♪
♪ S-ar putea să cad, dar voi risca ♪
♪ Tot ce-mi doresc este ♪
♪ O pereche de aripi să zbor ♪
♪ În albastrul cerului larg deschis ♪
♪ Arată-mi cicatricile tale ♪
♪ Eu ți le arăt pe ale mele ♪
♪ Cocoțat în afara orașului ♪
♪ Pe o pereche de cabluri de electricitate ♪
♪ Tot ce-mi doresc este ♪
♪ O pereche de aripi să zbor ♪
♪ În albastrul cerului larg deschis ♪
♪ Arată-mi cicatricile tale ♪
♪ Eu ți le arăt pe ale mele ♪
♪ Cocoțat în afara orașului ♪
♪ Pe o pereche de cabluri de electricitate ♪
♪ Tot ce-mi doresc este ♪
♪ O pereche de aripi să zbor ♪
♪ În albastrul cerului larg deschis ♪
♪ Arată-mi cicatricile tale ♪
♪ Ți le voi arăta pe ale mele ♪
♪ Așezat în afara orașului ♪
♪ Pe o pereche de linii de curent ♪