Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Lustigt. Jag ansåg inte att jag var särskilt omtyckt.
HUMPHREY BOGARTS ORD
Jag visste inte hur många vänner jag faktiskt hade.
Precis som man inte kan fuska sig genom livet.
Man måste vara sig själv. Tro på sig själv. Agera på magkänslan.
Jag förstår inte varför skådisar inte får ha mänskliga svagheter
som andra människor, varför de inte får göra samma misstag.
Ha fel då och då.
Bogies teori var…
SKÅDIS & BOGARTS FRU
"När man dör är det slut."
Man måste gå vidare för livet är för de levande.
Jag heter Humphrey Bogart.
För er som är för unga eller för gamla för att veta vem jag är.
Bogie hade det grova, manliga utseendet som amerikaner identifierade sig med.
Han var en grov person.
Han fäktades tillbaka och gav svar på tal. Ju grövre desto bättre.
Bogie?
Jag tycker Bogie är toppen. Allt han gör blir coolt.
När folk tänker på min far tänker de på film noir-detektiven.
BOGARTS SON
Man tänker på "Casablanca", och "Bogie och Bacall".
Men det tog honom över 40 år att etablera sig i filmkarriären.
Han hade redan levt ett fullt liv med lika många motgångar som framgångar.
Och han hade varit gift tre gånger när han träffade min mor.
I varje mans liv finns det pyttesmå ögonblick som styr hans öde.
Jag är inte så bekväm med kvinnor.
Vissa kvinnor måste jag uppenbart gilla. Jag gifte mig med tillräckligt många.
Är man inte gift eller förälskad
så sitter man löst, och det är inte bekvämt.
Kärlek är den enda känslan som mest kan lätta
den hemska inre ensamhet vi alla känner.
Jag sa: "Bogie, jag behöver hjälp med en tjej.
Hon har aldrig gjort en scen."
REGISSÖR
"Jag ska försöka göra henne mer oförskämd än du är.
Och du sägs vara den mest oförskämde mannen på filmduken."
Han skrattade och sa: "Lycka till med det."
Jag sa: "Bogie, jag är regissör och i varje scen vi gör
kommer hon få dig att se dum ut och gå därifrån."
- Vem var hon, Steve? - Vem då?
Hon som gav dig så höga tankar om kvinnor. Hon måste ha varit enastående.
Får jag?
Det verkade så konstigt att jag efter 44 år skulle bli förälskad.
Jag trodde jag var färdig med det.
När jag träffade Bogie första gången sa han hej och:
"Jag såg din audition. Vi kommer att ha kul ihop."
Han insåg nog inte riktigt hur det skulle sluta.
- Varför gjorde du så? - Jag har undrat om jag skulle gilla det.
- Vad kom du fram till? - Jag vet inte än.
Jag hade sett honom i några filmer.
Jag såg honom i Casablanca och hänförde mig inte alls.
Leslie Howard hänförde mig.
Hon är underbar. Hon har ett synsätt som ibland skrämmer mig.
Jag inser att hon ser på saker och ting med yngre och klarare ögon.
Hon är helt enkelt smartare än mig.
Det jag var mest märkte under uppväxten var att mina föräldrar var berömda.
Det var oundvikligt.
Att vara filmstjärnor under Hollywoods guldålder.
Det kunde inte bli bättre.
- Hur mår du idag? - Bättre än igår kväll.
Det är vi ense om.
Han sa: "Vill du ha en karriär kan jag nog hjälpa dig. Men jag gifter mig inte."
Han hade varit gift med tre skådespelerskor
och alla hade prioriterat sina karriärer.
Jag lovade honom att prioritera vårt äktenskap.
Vad tycker du är rättvist?
Det får du bestämma.
Ni är båda födda i New York. Saknar ni staden?
- Nej. - Ja.
Vänta lite.
Det är en normal familjedispyt.
Men har du tappat suget efter att spela inför levande publik, Bogie?
Det har jag, Ed, för jag gjorde massor av det som ung.
Jag började 1921 och tänkte att världen låg för mina fötter.
Sen åkte jag till Hollywood och floppade.
Sen åkte jag tillbaka till New York och var med i fyra floppar.
Jag svor att stanna i Hollywood om jag kom hit igen.
1921 jobbade jag inom teatern.
Jag sålde biljetter, sprang backstage, sprang framför scenen,
räknade ihop intäkterna och sprang för att sänka ridån.
Jag var inspicient för en krånglig föreställning
med många scenbyten. Helen Menken var stjärnan.
I stället för att stanna i sin loge medan det gjordes
och hålla sig undan, så hängde hon kvar och försinkade scenbytena.
Jag sa åt henne att gå till logen. Hon sa att hon var den stora stjärnan.
Jag blev arg. Jag borde inte, men jag gav henne sparken.
I gengäld slog hon mig och sprang till sin loge.
Det var faktiskt mitt första samtal med kvinnan som skulle bli min första fru.
BOGART-BIOGRAF
När han träffade Helen Menken var han helt okänd.
Hon var en av de stora stjärnorna. Hon var som en rockstjärna.
Folk väntade vid hennes hotell, stående ovationer.
Man fick skingra folkmassor och folk greppade efter henne.
Hon hade varit en lika stor diva idag.
Helen ville hjälpa Bogart med hans karriär.
Jag överraskade Broadway genom att vara med i pjäsen "Swifty"
som mitt första stora skådespelarjobb.
När jag vaknade morgonen därefter kom Maud med några recensioner.
Jag kallade henne Maud, aldrig "mor".
Bland dem Alexander Woollcotts skattning av hennes sons framträdande.
"Den unge mannen som spelade förutnämnda pojkspoling…"
"…är vad som ofta och barmhärtigt beskrivs som otillräcklig."
"Så du vill bli skådespelare?"
Många vet inte att du är född i New York.
Det stämmer.
- Och er far var… - Han var läkare, ja.
Jag föddes i New York City, säng nummer 21
på Sloane Maternity Hospital, tror jag.
Jag bodde på 103rd Street på West End Avenue.
Hur kan en så tuff kille heta Humphrey DeForest Bogart?
Heter man Humphrey DeForest Bogart måste man vara tuff.
När jag föddes var familjen otroligt rik. Far hade en utmärkt läkarmottagning.
Och Maud kunde tjäna 50 000 dollar om året som illustratör.
Hon var en kvinna som älskade att arbeta.
Hon älskade sitt arbete på bekostnad av allt annat.
Hon var helt oförmögen att visa tillgivenhet.
Uppväxten var tuff för Bogart för han fick inga kramar,
inga pussar och inget "jag älskar dig".
Maud Humphrey var en av de mest kända…
KONSTNÄR
…illustratörerna i USA.
Och hon var även en av de bäst betalda.
Årtiondena runt sekelskiftet
var "Maud Humphreys bebis" kanske världens mest firade barn.
Vad jag förstår fanns det en period
när man inte kunde läsa en jäkla tidning utan att se min nuna.
Det gav mig komplex som barn.
Jag blev alltid retad av vänner.
Maud var väluppfostrad och extremt stolt över det.
Hon var vida känd som "Lady Maud".
Vacker, ståtlig, nogräknad. Och hon såg ut och betedde sig som det.
Även på landsbygden på sommaren var hennes långa, raka timglasfigur
uppklädd i en vit kjol och en fräsch vit blus.
Det störde inte henne om det vita fick folk att hoppa till.
Hon hade hela livet fått folk att hoppa till.
KVINNLIG RÖSTRÄTT
MARSCHERA MED OSS
Maud kämpade för kvinnlig rösträtt.
Hon påverkades mycket av sin uppväxt i Rochester
där hon säkert påverkades av Susan B. Anthony, Frederick Douglass…
GE KVINNOR SKYDD
…och andra förgrundsfigurer där.
Hon stöptes i feminism och medborgerliga rättigheter.
Vi hade ett hus i New York
och ett ställe på landet vid Canandaigua Lake.
Jag hade alltid bott nära vatten och förstod mig på och gillade båtar.
Min far gav mig en encylindrig motorbåt
och jag brukade tuffa runt på sjön hela dagarna
och utforska varenda centimeter.
I allmänhet var jag rätt väluppfostrad
men jag hatade hur självgoda folk med makt var.
Jag kan inte visa vördnad när jag inte känner nån.
Pappa hade en liten förhoppning att även jag skulle bli kirurg.
Men när jag lämnade grundskolan hade det hoppet slocknat.
"Käre dr Bogart, jag ska göra allt jag kan…
ALFRED STEARNS ORD REKTOR
…för att ge pojken rätt start på Andover."
"Käre dr Bogart, om en pojke tar ansvar för sina fel
som erkänna som en man att han och ingen annan bär skulden
ökar sannolikheten för ett positivt resultat avsevärt."
"Käre dr Bogart, det är med stor sorg jag tvingas meddela er
att Humphrey inte har uppfyllt kraven för prövotiden.
Därför måste vi kräva att han slutar på skolan."
Jävlarna kastade ut mig.
"Du har fått alla chanser och ändå misslyckats."
MAUD HUMPHREYS ORD MAMMA
"Du har svikit dina föräldrar.
Vi tänker inte försörja dig resten av livet.
Från och med nu står du på egna ben."
Jag kunde inte se pappa i ögonen så jag tog värvning i flottan.
USA hade just gått in i första världskriget.
Det verkade vara en chans att utnyttja min förkärlek för vatten.
Jag var ledsen att kriget inte påverkade mig mentalt.
Jag var inte närmare nåt svar på vad jag ville eller vem jag var.
Då modern var familjeförsörjaren när han växte upp
var han tveksam till att stå i skuld till en kvinna som gjort hans liv bättre.
Nån gång sa han halvt på skämt till en vän:
"Jag kan inte gifta mig med henne."
Vännen svarade:
"Gör du inte det får du inga fler roller på Broadway."
"Jag har varit hemskt upptagen."
MENKEN & BOGART GIFTER SIG
"Jag har inte hunnit gifta mig.
Herr Bogart ringde: 'Nu är du inte så upptagen.
Hinner du gifta dig med mig på torsdag?'"
HELEN MENKENS ORD SKÅDIS & FÖRSTA FRUN
"Vi tog det ödesdigra språnget. Vi gifte oss i New York."
Han var en av en massa unga skådespelare.
Han spelade i tramsiga komedier. Han var inte särskilt uppseendeväckande.
Han var varken det ena eller det andra. Och han hade ett ganska intetsägande…
SKÅDIS
…ansikte som en sko.
Han var varken attraktiv eller romantisk.
Jag spelade ofta tonåringar.
Jag tog burkar med pomada i håret, kammade bak det
och försökte se ut som en 42nd Street-version av Rudolph Valentino.
I The Cradle Snatchers besökte jag Chicago och kritikern Amy Leslie
skrev en recension i vilken jag minns att hon sa:
"Herr Bogart har Valentinos elegans, E. H. Sotherns charm
och John Barrymores dramatiska dragningskraft och styrka."
- Är det här en bra lönnkrog? - Stans bästa.
1920-talets New York var en spännande plats.
FILMHISTORIKER
Det var under förbudstiden och alkohol var förbjuden
vilket tvingade folk till olagliga lönnkrogar
där de även kom i kontakt med hemliga nattklubbar och artister.
En sak som förändrades var synen på kön och sexualitet.
Det medförde stora dispyter kring detta, ungefär som vi ser nu.
"The Captive" är en ganska explicit pjäs om kärleken mellan två kvinnor.
Den hade premiär i Paris i mars 1926.
Den hade visningar i hela Europa och slog publikrekord.
Sen hade den premiär på Broadway.
"Det krävdes mycket mod att spela rollen."
HELEN MENKENS ORD
"Man känner sig inte helt amerikansk i en sådan roll.
Humphrey manade på mig för han trodde att jag skulle göra rollen bra.
Jag försökte få publiken att glömma att vara cyniska.
Men givetvis fruktade jag den lavin av kritik det skulle medföra."
Vid 1800-talets slut hade "violerna" förknippats med lesbianism.
"The Captive" introducerade detta för alla amerikanska läsare.
Helen gjorde mycket för lesbiska i USA.
Kvinnor skickade armband till henne
och det mest ironiska, då de säkert helt missat poängen,
var att dekaner vid kvinnocollege tackade henne för att hon varnat studenterna
om farorna med förkastliga böjelser.
Samtidigt har Mae West en förhandsvisning av sin nya pjäs "The Drag"
som annonserades som en manlig version av "The Captive".
"Pjäsen hade spelats ostört i ett halvår
när Mae West med teatersällskap kastades i fängelse."
Snygg slips.
Distriktsåklagaren lät göra räder mot "The Captive"
och Mae Wests pjäs "Sex".
De grep 40 producenter, inspicienter och skådespelare, inklusive Helen Menken.
Det var förstasidesstoff i hela landet.
"Jag drogs inför domstol…"
RAZZIOR MOT 3 BROADWAY-PJÄSER
"…och pjäsen lades ner."
SÄGER ATT "THE CAPTIVE" ÄR OLAGLIG
Censur är en fri demokratis största fiende
och om USA ska fortsätta ha fri press och radio
måste frihetens lömska fiender avskräckas ordentligt.
För de kommer att ge sig på andra former av yttrande.
ZUKOR STOPPAR "CAPTIVE"
Bogart var gift med Menken och såg vad hon fick genomlida.
Det påverkade nog hans ställningstagande mot censur i hans senare filmer.
Vi bråkade om de mest obetydliga saker.
Det som började som en meningsskiljaktighet
blev plötsligt en kamp till döden.
"Jag hatade tanken att gå till en skilsmässodomstol.
Jag försökte göra äktenskapet till min högsta prioritet.
Fast karriären blev lyckad."
MENKEN FRÅNSKILD
Vi enades om att gå skilda vägar.
Hur håller man ihop ett äktenskap om man aldrig träffar varandra?
Det är slut mellan oss. Jag är inte rätt för dig.
Jag har haft många tjejer och än fler väntar.
När jag var 27 hade jag haft nog med kvinnor
för att veta vad jag sökte i min nästa fru.
Jag var singel tills jag träffade Mary Philips 1928.
Mary var också skådespelare.
I en scen höll jag ett mycket dramatiskt tal.
Mary skulle gå därifrån utan att säga nåt.
Jag märkte att hon gjorde sin gång speciell.
Så pass att publiken fokuserade på henne i stället för mig.
"Så kan du inte göra! Det är min scen!"
Hon såg roat på mig.
"Försök att hindra mig."
Jag försökte inte hindra henne, för medan jag pratade märkte jag plötsligt
att hon var en tjej jag enkelt skulle kunna falla för.
MARY PHILIPS ORD SKÅDIS & ANDRA FRUN
"Vi vigdes av en fredsdomare i Hartford i April 1928.
Han var ovanligt puritansk med mycket gammalmodiga dygder.
Han hade både klass och charm."
Mary var en blandning av New England och Irland
och gav mig precis den balans jag behövde.
BÖRSKRASCH!!!!
WALL STREET KRASCHAR
ARBETSLÖS
Den stora depressionen var här och jag undkom inte.
Teatern gick åt pipan och så även min lön.
Jag repeterade för pjäser som lade ner nästan föra första ridån hann hissas.
Bogie skämdes lite…
MARY BAKER MANAGER & VÄN
…för han var arbetslös och drog inte in några pengar.
Men Bogie var grym på schack så de erbjöd honom en dollar per parti.
Det var så han tjänade pengar.
- Beryl! - Okej, berätta medan du klär på dig.
Jag behöver 100 dollar.
Jag kan låna dig 60 cent. Vad har hänt med Eddie?
Varför tror du pengarna är till Eddie? Än sen då? Jag behöver dem ändå!
När ska du begripa att det bara är en tidsfråga
innan han drar ner dig till sin nivå.
Jag är trött på män som gör småsakerna rätt.
Kan de inte betala en månads hyra i stället?
Mary fortsatte jobba på Broadway och jag kallades till Hollywood.
Talfilm hade just blivit stort och de kastade sig över allt teaterfolk.
MGM hade hittat guld med Clark Gable.
20th Century Fox behövde ett stort, tufft svar på Gable.
Jag var inte stilig men de stajlade mig som de hade stajlat snyggingar i åratal.
Fejkögonfransar, röda läppar och allt. Jag kände mig dum.
Jag är inte redo att flytta till förorten och gå runt i golfbyxor.
Och jag saknade Mary väldigt.
- Nämen! - Du har bråttom, va?
Nej, jag har gott om tid.
- Vad heter du? - Vad heter…
- Marianne Madison. Och du? - Corliss. Val Corliss.
Angenämt.
Vad sägs om en promenad, mr Corliss?
Jag vill inget hellre.
Jag jobbade för Fox i ett år, under vilket jag gjorde fem filmer.
Att Fox inte förlängde kontraktet var väntat.
Jag kommer igen.
Det var då jag packade och drog till Broadway igen.
Jösses.
Jag var övertygad att jag aldrig skulle lyckas i filmbranschen.
Bogart var inte så lyckad i filmerna. Han gjorde inget särskilt intryck.
Han återvände till Broadway efter nåt år med Fox.
Och han började bli…
Jag hörde från hans nära vänner
att han började bli en misslyckad skådis och en blivande alkis.
Du där, mer öl! Jag bjuder den här gången, pojkar!
Jag smuttar i mig runt 30 ml sprit i timmen hela dagen lång.
Jag har läst att levern bara klarar 30 ml i timmen och går sällan över det.
Jag gillar att röra till det och jävlas med auktoriteter.
Jag har väl ärvt det av mina föräldrar. De bråkade.
Vi barn höll täckena över öronen för att hålla ute ljudet av bråk.
Familjen hölls ihop för syns skull.
Det intressanta med Maud och Belmont var att båda två var drogberoende.
Fadern hade varit med om en hemsk olycka och hade svåra smärtor.
Maud led av migrän större delen av sitt liv.
När värken slog till pinade den henne så
att vänster öga slöt sig och tinningen blev blossande röd.
Sen gav far henne en kvarts gran morfin så att hon inte blev tokig.
När jag var 15 gjorde min far dåliga investeringar
och förlorade mycket pengar.
Min mor var chefsillustratör för tidningen The Delineator.
Hon insåg direkt att hon behövde försörja oss.
Från den stunden såg jag henne aldrig slappna av, varken mentalt eller fysiskt.
Vilka pjäser gjorde du här före Hollywood? Jag minns Cradle Snatchers.
Låt mig se. Cradle Snatchers var en, och Saturday's Children.
Och It's a Wise Child, The Most Immoral Lady, Meet The Wife.
Jag hade tur, Ed. Jag hade sju succéer i rad.
Men hade inga stora roller i dem.
Var det Bob Sherwoods pjäs, Den förstenade skogen…
Ja, det var början på det här för mig.
- Du fick spela tuffing. - Där började filmerna.
När Warner ville göra film av "Den förstenade skogen"
hade de tänkt ha Edward G. Robinson i rollen.
Leslie Howard krävde att få mig. Han vägrade göra filmen
om jag inte spelade mördaren Duke Mantee.
- Där är en bild på Duke Mantee. - Sex dödade?
- Gjorde han allt det? - Jajamän.
Han ser ju inte så elak ut.
Hade jag inte fått rollen som Duke Mantee hade jag nog lämnat filmbranschen helt.
Uppför er bara så råkar ingen illa ut.
Det var min räddning från de sliskiga rollfigurer
jag verkade ha varit dömd att spela.
- Vi kanske väljer att begravas här. - Bäst du följer med mig, Duke.
Jag tänker begravas i den förstenade skogen.
Jag har en teori om den som kan intressera dig.
Det är där civilisationen vi förlorat ligger begravd.
De omoderna idéernas värld. De är alla döda stubbar i öknen.
Där hör jag hemma. Och så även du, Duke.
Du är den oslipade individualismens sista apostel.
Vad har du haft för liv, Duke?
Vad tror du?
Större delen av mitt vuxna liv har jag tillbringat i fängelse.
Och resten får jag nog tillbringa död.
Jag står i stor skuld till Leslie och han var alltid en god vän.
Jag döpte min dotter Leslie av en anledning.
- Bort från dörren. - Tror du jag låter dig slakta dem?
- Sluta spela. - Jag låter dig inte, Duke.
Okej, kompis.
Vi ses snart.
Eftersom "Den förstenade skogen" blev en succé
gav Jack Warner mig ett kontrakt utan optioner.
Gud vad jag jobbade 1936 och -37.
Jag hann knappt bli klar med en film innan jag skulle börja på nästa.
I mitten av 30-talet…
FILMHISTORIKER
…fungerade Hollywood som en fabrik.
Som General Motors tillverkade bilar producerade Hollywood filmer.
Mr Warner och jag var ofta oense om vad som utgjorde en bra film.
Jag var van vid teater där jag fick ett manus och ombads medverka.
Jag avskydde att bli sedd som anställd.
- Var det The Black Legion? - Kom igen, ge oss en story!
"Humphrey var borta hela kvällarna."
MARY PHILIPS ORD
"Äktenskapet blev enformigt."
Det var första gången jag kunnat försörja Mary.
Dittills hade Mary försörjt dem.
Hon skulle göra "Postmannen ringer alltid två gånger"
och Bogie var sur på henne.
Jag bad henne stanna i Hollywood och bilda familj.
"Jag började vänja mig vid att se mitt namn utanför biografer."
Hon åkte till New York för att göra "Postmannen".
Jag skulle säga att du förtjänar henne men ingen man förtjänar någon kvinna.
Äktenskap ska tas på allvar.
Det ska inte prioriteras under själviska mål som karriären.
Mary Philips och jag skildes.
Det var kanske mitt fel. Det var svårt att säga.
BEVILJAD
Jag gick av dansgolvet när jag fick syn på Mayo.
Hon hade en slående röd klänning och såg väldigt intressant ut.
Jag blev helt tagen.
Lyssna. När en tjej som jag älskar en man spelar inget annat nån roll.
Hon hade en farhåga. Hon ville inte ha ett vanligt Hollywood-äktenskap
så hon lät mig lova att inte träffa, ringa eller skriva till henne på tre månader.
Efter det skulle vi veta om det var äkta kärlek.
Lite frånvaro skadar inte.
PORTLANDS NIOÅRIGA "ROSENKNOPP" TROLLBINDER
Jag fick reda på "Portlands rosenknopp" i en gammal klippbok.
Hon hade börjat på Broadway med enorm succé.
Hon var ung och vacker och mycket eftertraktad.
Väl i Hollywood kunde hon spela fascinerande androgyna, tuffa…
FILMKRITIKER
…väldigt beslutsamma och grovspråkiga damer.
Även de största stjärnor faller ibland.
Jag kommer fortfarande vara stjärna när den här pjäsen ruttnar.
Okej, Fern.
Under tidigt 30-tal var där många spännande filmer om unga, fria kvinnor
som jobbade och fann sin egen väg i världen.
Det innebar ofta att de bröt mot reglerna.
Sommaren 1934 förändrades allt.
Censuren i Hollywood tilltog
under en mycket strikt irländsk katolik vid namn Joseph Breen.
Alla filmproduktionsbolag i USA har gått samman
och anammat en så kallad "etikkod för produktion"
för att garantera underhållning
som är rimligt acceptabel för alla våra mecenater.
Underhållning som inte väcker anstöt.
Efter att etikkoden började tillämpas
följde Hollywood en mycket strikt rad moraliska budord.
Inga svordomar och ingen homosexualitet fick visas.
Ingen romantik mellan olika etniciteter, ingen brottslighet utan straff.
Ingen respektlöshet mot auktoriteter. Inget utomäktenskapligt sex.
Och plötsligt blev 1930-talets kvinnor relegerade
till att spela biroller som hustru eller moder.
Det är slut med det vulgära, grova och smaklösa.
Koden sätter en hög standard…
CHEF FÖR MOTION PICTURE ASSOCIATION
…för filmproducenter.
Den anger de överväganden som bra smak och samhällsvärde
kräver av denna universella form av underhållning.
Jösses!
Jag vet hur du känner…
Mae West vad den stora stjärnan 1933
och den stora stjärnan 1934 var Shirley Temple.
Kom hit, Fern.
Efter etikkoden fanns det ingen plats för den persona Mayo Methot skapat.
Gumman, jag lämnar dig aldrig.
Här har vi två personer som verkar vara på samma nivå i sina karriärer.
De möts i en rulltrappa där hennes går ner och hans är på väg upp.
De möts på mitten vid det skedet i deras liv.
"STORSTADSDESPERADOS"
Hon blev äldre, men för Bogart var det okej att bli äldre.
Jag ser väl inte gammal ut?
Hur ska man se ut sex på morgonen
efter att ha släpat runt skoförsäljare på dansgolvet? Som en debutant?
- Kände ni den framlidna Betty Strauber? - Ja.
- Högre så att juryn hör er. - Ja.
- Hur var hon som person? - Den raraste tösen nånsin.
De söp mycket och grälade mycket.
Jag frågade varför.
BOGARTS BIOGRAF & VÄN
"Det är skönt att bli sams igen."
Jag vill inte bråka med dig ikväll, snygging.
Deras bröllopsnatt var rätt otrolig…
MANAGER & VÄN
…för de bråkade som de jämt gjorde.
Så Bogie stack och söp nånstans och Mayo sov hos mig.
Båda är skådisar, så bråk utbryter lätt.
Skådisar ser lättare det dramatiska i situationer
än vad andra gör och kan inte låta bli att skapa mer drama.
Det kommer naturligt för oss.
Om jag säger nåt och Mayo är med på noterna
så snappar hon upp det och skickar tillbaka det.
Jag tar emot och skickar tillbaka och vips är vi igång.
"Saken glöms snabbt."
MAYO METHOTS ORD SKÅDIS & TREDJE FRUN
"Vi hyser inte agg eller tjurar i tysthet som är så farligt.
Vi njuter av varje sekund av alla våra duster.
När det är över är det glömt."
Vi är "Battling Bogarts". Vi älskar det. Och vi älskar varandra.
BOGARTS GILLAR SMEKNAMNET
En vänster mot käken och en höger mot hjärtat.
- Du tror väl att jag slå dem med häpnad? - Klart jag gör.
"Jag tror inte på att unga kvinnor ska fortsätta jobba efter att de gift sig.
Jag är lika upptagen nu som när jag jobbade hela tiden."
Ett sätt filmbolagen behöll kontrollen över sina olydiga stjärnor
var att skådisarna förväntades prata med fantidningarna.
"Jag planerar måltiderna och sköter Bogies kläder,
lagar knappar och hål som en riktig hemmafru."
De sa till tidningarna att de bara brydde sig om familjen och sin make
och poserade vid brasan.
Eller som Mayo gjorde, satt vid maken Humphrey Bogarts fötter.
"Min karriär intresserar mig inte längre. Humphreys karriär intresserar mig."
Det var det sista hon ville.
Hon var lika driven som honom eller någon annan skådis.
Jag spelade skurkar i Hollywood i åtta, nio år.
Jag var slagpåse för Cagney, Raft, Robinson, allihopa.
Gangstrarna jag spelade var likadana allihopa.
Man kunde nästan göra ett kartotek med deras repliker.
"Ställ dig mot väggen." "Upp med händerna."
- Du är galen! Eddie… - Den här gången kommer du inte undan.
I mina första 34 filmer blev jag skjuten i tolv, dödad av el eller hängd i åtta
och var kåkfarare i nio.
Jag dog alltid och vann aldrig flickan.
Gangstrarna fick aldrig ha nåt sexliv. Ni vet, på grund av Breen.
Det var en av filmerna som fick mig att be Jack Warner om mer pengar.
Jag spelade en doktor som återupplivats och det enda som närde stackaren var blod.
Vore det Jack Warners blod hade det kanske varit okej.
Men det var de som drack mitt blod och jag gjorde den usla filmen.
Säg till dr Rhodes…
…att vi får ta vårt samtal om blodsammansättning en annan gång.
Inser ni att jag är en skådis som gjort fler usla filmer än någon annan?
Jag kunde läsa ett manus och skrika att det inte passade mig.
Warner ringde och sa: "Var bussig nu." Jag sa emot och sa nej.
Sen fick jag ett brev från advokaterna där jag beordrades arbeta. Jag vägrade.
Sen ännu ett meddelande från Warner där han hotade att döda mig.
Han avslutade alltid med "Hälsa Mayo".
När min far dog
vek sig Maud på mitten som om hon tappat luften.
Sen rätade hon på sig och sa: "Då var det klart."
Jag bad henne flytta västerut.
Hon tyckte att Kalifornien var grovt.
Där fanns inga traditioner eller social bakgrund.
Huset låg på Sunset Boulevard, två kvarter från Schwab's Pharmacy.
Det berömda varuhuset i Hollywood där man kunde köpa
allt från fransk parfym till en burgare för fem cent.
Schwab's erbjöd henne den aktivitet hon saknat som pensionär.
Hon gick med i dess församling. Hon gjorde så köp och gick stolt hem igen.
Hon var Lady Maud igen, med besked.
Maud var inte en kvinna man älskade.
För hennes driv och målmedvetenhet var sådan att ingen kom henne nära.
"Vilken bedårande pojk han var. Söt och rar."
MAUD HUMPHREYS ORD
"Varför måste han spela alla dessa hemska roller?"
STYGGE BOGART
Hon klagade inte över sin slutgiltiga sjukdom.
Hon berättade inget för någon förrän hon var bortom all hjälp.
I stället skrevs hon vid 75 in på sjukhus, föll i koma och dog.
När denna fantastiska, begåvade och framgångsrika illustratör dog 1940
gavs sonen dödsattesten att skriva under och fylla i hennes yrke.
Han skrev "hemmafru".
- Förlåt för hur jag betett mig. - Du har inget att be om ursäkt för.
Jo, jag har tjatat på dig och brusat upp.
Jag ångrar det.
Jag gillar det. Det är ju så gifta par bör hålla på.
Mina föräldrar bråkade som hund och katt i 40 år.
En brutta utan humör är inte värd nåt.
Jag var manusförfattare för Warner Brothers på 30-talet.
FILMREGISSÖR & VÄN
Bogart hade kontrakt med dem.
Jag brukade se honom där och vi blev vänner.
Kort därefter skrev jag en film som Bogart gjorde, "Sierra".
När Röda faran kom runt 1940
kom en tidig version av HUAC-kommittén och förhörde folk.
Bogart hade en eftermiddag med kommittén och gav dem inget de ville höra.
Men han blev alltmer uppretad av hur han hade anklagats
av en viss Joseph Leech
som skrivit att Bogart med flera setts vid kommunistiska möten, vilket var trams.
Jag var en lojal medborgare.
Jag ogillade intrånget och antydan att jag var nåt annat.
Han sa: "Jag kan inte se på längre. Det här är fel väg för USA."
Det var början på hans politiska karriär, vilket uppenbarades 1947.
Mayo är en toppentjej. Hon vet hur man hanterar mig.
Går jag på fest och festens anda påverkar mig
kan jag flörta med alla kul tjejer jag ser.
Men jag menar det inte. Min frus jobb, som Mayo lovat att ta sig an,
är att dra bort mig från elden innan jag bränner mig.
Jag gillar avundsjuka hustrur. Och jag kan vara en avundsjuk make.
Två personer som älskar varann kan lösa allt."
MAYO METHOTS ORD
"Kastar jag nånsin saker? Jadå. Men jag kastar aldrig saker jag gillar.
Gamla saker som inte gör sönder, askfat i metall och sånt kan kastas.
Grammofonskivor är utmärkta. De klirrar så tillfredsställande.
Är man för from är man halvt död. Vi gillar och behöver spänning."
Jag rodde ut till dem i en gummibåt en gång.
De kom ut och de blödde överallt. Särskilt från näsorna.
Dra drog mig ombord och sa:
SKÅDIS & VÄN
"Ta ett glas, Joanie." De var bästa vänner igen.
Bogie tog en isbit från sitt glas och satte mot såret i nacken.
"Vilken brutta hon är! Hon har en höger som en lastbilschaffis.
Kolla mitt öga!"
Hon svarade: "Kolla min blåtira." Och hon hade en.
Jag la nåt kött eller nåt mot hennes öga
och sen skrattade vi och hade jättekul.
Att bo med någon som har karriären du jagat hela livet
medan man ser sin egen karriär rinna ut i sanden
måste vara fruktansvärt.
Hon hade fått smaka på att vara stjärna och visste hur mycket hon saknade det.
Varje dag blev det mindre möjligt för henne.
Det bidrog nog till att hon kände sig olycklig i äktenskapet.
Jag hade en chans att sluta, men jag hade otur.
Jag blev kär.
Efter gangstereran
såg vi Hitler iscensätta manus som var mycket brutalare
än nåt Capones gäng eller Warner Brothers hittat på.
När verkligheten var så pass ohygglig
kunde man inte ha hjältar med lockigt hår och lena röster som Leslie Howard.
Plötsligt var de omoderna.
"Riddarfalken från Malta" var den första av privatdetektivfilmerna.
Jag vill prata med mr Cairo. Joel Cairo.
Jag hade mycket som talade för mig i den. Först och främst Huston.
Från början var George Raft tänkt för rollen.
Men han drog sig ur
för han ville inte lägga karriären i händerna på en ung regissör.
Nån som aldrig regisserat förr.
Och Bogart ersatte honom, till min förtegna förtjusning.
Den filmen var nog början på en ny karriär för Bogie.
- Vad vill du? - Jag är Sam Spade. Tom Polhaus ringde.
Jag kände inte igen dig. Där borta.
Jag blev den första Sam Spade.
Jag är inte stolt över många saker, men det är en av dem.
Trenchcoaten har blivit en signatur.
Jag gillar dem som säger rakt ut att de ser efter sitt eget.
Gör vi inte alla det? Jag litar inte på nån som påstår annat.
S mest effektiva propaganda under andra världskriget
tar traditionella Hollywood-genrer
och anpassar dem i syfte att gynna krigsinsatsen.
Det blir liv ikväll.
- Vi ska gripa nån på ditt kafé. - Igen?
Inget vanligt gripande. En mördare.
Besvära dig inte att varna honom. Han kan inte komma undan.
- Jag riskerar inte skinnet för nån. - En klok utrikespolitik.
Man försöker övertyga amerikaner som är ensamvargar som Rick
att man faktiskt måste ta ställning.
Vad fick dig att tro att jag skulle vilja hjälpa Laszlo fly?
För jag misstänker att under ditt cyniska yttre
är du sentimental.
Vi ville ha en romantisk hjälte som hjälpte de allierade.
Om han är rebell är han en rebell för en god sak.
Han är rebell å folkets vägnar.
Spela La Marseillaise. Spela den!
Han är emot all pompa och byråkrati
och etablissemangets skumma affärer.
Jag sa åt dig att aldrig spela den, Sam.
"Det är svårt att vara gift med en filmstjärna."
MAYO METHOTS ORD
"Man vet aldrig när en vackrare kvinna kan stjäla honom.
Om hon inte är helt utan avundsjuka kan hon inte hjälpa det.
Det är fullkomligt mänskligt."
Mayo väntar på mig när jag kommer hem efter att ha jobbat på "Casablanca".
Ibland tror jag att hon lurpassar på mig.
Vi drack ihop ibland på den tiden.
SKÅDIS & VÄN
En kväll körde jag hem honom till Mayo.
Hon sköt mot oss, tre gånger.
Jag körde hem honom för han var för berusad.
Han kom hem sent och hon kom ut på balkongen med en .45:a.
Jag kastade mig på marken. "Du missade", sa han.
"Du måste vara knäpp. Hej då, Bogie", sa jag och stack.
Men hon sköt mot honom vid tre tillfällen.
Jag beundrade Bogart som skådespelare.
SKÅDIS
Han var fascinerade. Det var nåt mystiskt med honom.
Han var farlig. Det fanns en fara runt honom.
Jag kände alltid ett avstånd till honom, som om han var bakom en vägg.
"Casablanca" befäste Bogarts stjärnstatus.
Han fick bekräftelsen alla framstående stjärnor måste få.
En romantisk huvudroll.
Folk hade tvivlat på om han kunde spela romantiska roller.
De frågade honom om han var bedårande och Bogart svarade:
"Om Ingrid Bergman ser på en som om man vore bedårande
så är man bedårande."
Skål för dig, tjejen.
Bogie var aldrig enligt mig en hårding.
Han var bara hård när Mayo hade gjort honom hård.
MANAGER & VÄN
Hon var en väldigt färgstark tjej och tyvärr alkoholist.
Hon var ett otroligt fyllo när hon drack.
SKÅDIS & VÄN
Man kunde alltid märka när Mayo hade gått över gräsen.
Hon började sjunga "Embraceable You".
"Mayo och Humphrey kom in och sa hej vid vårt bord."
LOUISE BROOKS ORD STUMFILMSSKÅDIS
"De sa att de skulle till Afrika för att underhålla trupperna.
De varken talade med eller såg på varann förrän drinkarna kom in.
Det var tydligt att 'Battling Bogarts' snart skulle bryta upp."
- Hur här det med grabbarna? - De gör ett fantastiskt jobb.
På vår resa träffade vi tusentals amerikanska grabbar
i Afrika och Italien och ni kan vara riktigt stolta över dem.
Vi underhöll dem.
En organisation ser efter dem på samtliga krigsskådeplatser.
Amerikanska Röda Korset.
RÖKA KORSET BLODDONATIONER
"Humphrey Bogart hade blivit en kassako.
Det var dags för Lauren Bacall att göra entré.
Hon skulle också bli hans perfekta partner på vita duken.
Lika förförisk som Eva och kallblodig som ormen."
Har nån eld?
Tack.
Alex Evelard skickade Jake Rosenstein
för att få ut Bogie från toa för hon stod utanför med en pistol.
Jag tror Mayo gav upp och gick därifrån
men det fick ut Bogie från toa och till inspelningen.
Mayo bad mig om hjälp.
MANAGER & VÄN
Hon ringde och sa: "Kom hit direkt,
Bogie ligger på golvet med en kniv i ryggen."
"Sam, kom hit direkt. Jag har blivit knivhuggen."
- "Va?", sa jag. - "Knivhuggen."
Jag gick in, han vände sig om och han hade en…
BOGARTS AGENT
…en tjock engelsk tweedkavaj.
När han vände sig om såg jag blod.
Han hade blött igenom den. Vad de hade bråkat om var…
De hade en meningsskiljaktighet angående politik.
En morgon ringde det klockan tre.
"Kom hit direkt. Jag tuttade nyss fyr på huset."
Jag sa: "Ring brandkåren, inte mig."
Betty var inte rädd för Mayo.
Hon var inte rädd för nåt.
Och Betty var så ung
och så omedveten om situationen, för alla var livrädda för Mayo
och pistolen hon brukade dra fram, och en dag skulle hon träffa nån.
Hon var dum att ge sig in i det.
Han väckte nåt nytt inom mig, något jag verkligen behövde.
Jag behövde nån som verkligen brydde sig om mig. En man.
Och han var den mest omtänksamma man jag träffat.
Plötsligt kände jag bara att jag behövde vara med honom jämt.
Och Mayo var faktiskt riktigt bussig.
Men hon fick diagnosen paranoid schizofreni.
Jag minns att han sa: "Jag vill inte förstöra äktenskapet och börja om vid 45.
Men jag tror Mayo är allt för långt gången
för att jag ska kunna hjälpa henne." Hon hade ingen chans.
Stig in i min budoar.
Vi började filma "Utpressning" 10 oktober 1944.
Han sa att de senaste veckorna varit de tuffaste i hans liv.
Mayo sa att hon slutat dricka. Han måste ge henne en chans.
Två veckor in i inspelningen ringde det sent på kvällen.
Han hade bråkat med Mayo.
Hon hade druckit när han kom hem och därifrån gick det utför.
Tre veckor in i filmandet checkade Bogie in på Beverly Hills Hotel.
Jag orkade inte med våra bråk längre. Jag ville ha ett nytt liv.
- Vad är det för fel på dig? - Inget du inte kan fixa.
De är svårt att skiljas efter sex år.
Men vi hade bråkat så mycket. Jag trodde det var rätt sak att göra.
Och hon var för vettig för att vilja hålla mig kvar.
BEVILJAD
Howard Hawks försökte avråda från förhållandet.
Ja, han sa jämt: "Han gifter sig aldrig med dig."
Och jag brukade gråta. Jag grät mest hela tiden.
Han sa till Bogie: "Ni behöver inte gifta er. Ta in på hotell."
Det var inte alls Bogies stil. Så det var…
Howard gjorde vad han kunde för att stoppa det, men det gick inte.
Jag trodde inte att jag kunde älska igen.
Så mycket har hänt mig i livet att jag var rädd att älska.
Jag var aldrig lycklig förrän jag träffade henne.
Min mamma föddes som Betty Joan Perske.
Familjenamnet på mormors sida var Bacall.
Howard Hawks gillade inte namnet Betty
så han gav henne namnet Lauren. Alla som kände henne kallade henne Betty.
Tänkte du nånsin då:
"Jag står inte ut med galna, sjuka Hollywood."
Det var magiskt. Det var som ett sagoland när jag först åkte dit.
Alla gröna träd!
Alla palmer, det gröna gräset, apelsinerna och grapefrukterna.
Citronerna. Massor med citroner.
- Och en film eller två. - Ja.
Hade jag inte haft Bogie som guide hade jag nog…
Jag vågar inte tänka på vad som kunde ha hänt.
Han pratade om skådisar som trodde på sin publicitet.
Att de hade glömt att filmstudion låg bakom publiciteten.
De började tro att den var deras förtjänst.
Det är väldigt lätt att börja tro det. Särskilt när man är 19 år.
Jack Warner ville ha mig i filmen "Som hemlig agent" med Charles Boyer.
Jag var inte förtjust i varken manus eller rollen. Inte Bogie heller.
Men att låta mig spela en aristokratisk engelsk flicka var mer än långsökt.
Betty gick från bortglömdhet till att stå i världens rampljus.
Och innan hon visste ordet av
fick hon kritik som hade skakat även en erfaren stjärna.
Pressen gjorde allt för att sänka henne precis efter att de hade lyft henne.
Det var så att Betty hyllades för en film mycket mer än hon förtjänade
och kritiserade för en annan som inte på nåt sätt var hennes fel.
Betty fick lära sig två läxor nästan över en natt.
Hur man hanterar omedelbar och oväntad framgång…
TILL FÖRSVAR AV MIN FRU
…och hur man hanterar omedelbar och oväntad motgång.
Jag föll från högst upp på stegen med ett rungande brak
och det var sista gången jag lät Jack Warner ta beslut åt mig.
Min mors filmkarriär byggde typ på min fars karriär.
Hon försökte avskilja sig, men det var hela tiden "Bogie och Bacall"
för de var ett av århundradets mest kända par.
Under 1940-talet fanns det en stor oro
att Sovjet inte bara ska hota vår demokrati
utan att Sovjet har en så kallad femte kolonn
med omstörtande agenter i USA
som också försöker underminera USA:s demokrati.
Kommunism är inte ett politiskt parti. Det är en livsstil.
En ondskefull och malign livsstil.
Den är ett sjukdomsliknande tillstånd som sprids som en epidemi.
Och likt en epidemi…
FÖRE DETTA FBI-DIREKTÖR
…krävs karantän så att landet inte infekteras.
"The Hollywood Ten" var manusförfattare, en producent och en regissör
som inte stödde HUAC-kommitténs agenda:
Att undersöka påstådd kommunistisk omstörtning i Hollywood.
Var man emot den agendan kallades man för ett fientligt vittne
och man kallades för att vittna inför kongressen.
43 FRÅN HOLLYWOOD KALLADE
Kommittén skall avgöra omfattningen på kommunistisk infiltration
i Hollywoods filmindustri.
Ideologiska termiter har ätit sig in i industrier, organisationer och samhällen.
Var de än befinner sig, bör vi göra oss av med dem.
En flygplanslast med skådisar flög till östkusten
för att kämpa mot vad vi ansåg vara censur av film.
Målet var att använda vårt inflytande för att försvara en princip.
Att ingen ska behöva berätta vilket politiskt parti han tillhör.
Ingen av oss tänkte ens för en sekund att vi försvarade kommunister
eller att det hade med det att göra.
Vi ansåg att vi försvarade folks rätt att försvara sig själva,
vilket J. Parnell Thomas inte lät någon göra.
Är eller har du varit medlem i kommunistpartiet?
Jag har rätt att se bevisning som stödjer frågan. Vad har ni?
Det är tragiskt att jag behöver lära kommittén
amerikanismens grundprinciper.
Det var inte frågan!
- Det kränker föreningsfriheten. - Var god och svara på frågan.
Amerikanska medborgares rättigheter är viktiga och jag tänker försvara dem.
Det här är Humphrey Bogart. Vi satt i lokalen och hörde det hända.
Vi såg medborgare nekas rätten att tala av folkvalda representanter.
Polis förde bort medborgare från vittnesbåset som brottslingar
efter att de nekats rätten att försvara sig själva.
Vi såg kommitténs ordförande avbryta fria amerikaner med sin klubba.
Ljudet av den klubban ekar över Amerika, mr Thomas.
För varje slag med klubban
var ett slag mot första tillägget i USA:s konstitution.
Branschen är så censurerad och kritiserad av olika falanger
att den beter sig som en rädd hare som inte vågar sticka ut hakan.
Under röran välkomnade kommunisterna oss
och jag fick se mitt ansikte på The Daily Workers förstasida.
Eftersom Bogart var den största kändisen var det han som fick kritiken.
Han utsattes för enorm press.
Bogart håller en presskonferens där han stort sett säger:
"Jag var naiv och dum och ber om ursäkt för vad jag gjorde."
JAG ÄR INTE KOMMUNIST
Det är ett av de mer förödmjukande ögonblicken i Bogarts liv.
Det var överraskade att läsa att Bogie tagit tillbaka sina ord.
Mot bakgrund av det som följde anser jag att det var ett misstag.
Han borde ha stått fast men jag förstår varför han inte gjorde det.
Mannen som följde Thomas i senaten, McCarthy,
gjorde en mardröm av sitt årtionde. Och ingen…
Så vi kan inte döma Bogie för hårt för det där.
Ingen, bokstavligen ingen, vågade säga ifrån.
Enligt mig var Warner en av de värsta.
Han och många av viktigpettrarna som styr i staden
valde att göra nåt för att ställa branschen i god dager.
Därför svartlistade de filmstjärnor, manusförfattare och producenter.
Det andra kanske stämmer. Världen kanske är rutten.
- Saken lever så länge nån kämpar för den. - Jag är inte den personen.
Det är du. Du vill kanske inte vara det men kan inte låta bli.
- Du har hela livet mot dig. - Vad vet du om mitt liv?
Rätt mycket.
- Vad hette låten i filmen? - "The Bold Fisherman."
En gammal sjömansvisa min far brukade sjunga för mig som barn.
Kan vi ge mr Bogart en ton så att han kan sjunga denna odödliga visa?
Hemingway sa att havet är världens sista fria plats
och jag respekterar och älskar det.
Havet, luften.
Rent och friskt, långt borta från Hollywoods skvaller och iglar.
Ända sen jag var liten har jag velat ha en båt.
Den drömmen förverkligade jag med Santana.
Ni anar inte hur tillfredsställande det är.
Han hade inga barn och jag ville skaffa barn med honom.
Jag vet inte om han ville, men jag hade bestämt mig.
Han var rädd att det skulle störa vårt förhållande.
Det gör det ju förvisso, för barnen blir ju prioriteten.
Jag var lika rädd som vilken blivande pappa som helst
när jag fick veta att hon var gravid med Stephen.
Det var ju trots allt min första gång, vid nästan 49 års ålder.
Jag var väl rädd att jag inte skulle bli en bra far.
Jag vet inte vad som hände. När jag berättat hade vi ett stort bråk.
Morgonen efter skrev han ett långt brev där han bad om ursäkt.
Han sa att han blev rädd för att förlora mig.
Han visste inte vad ett barn innebar.
Han behövde bara vänja sig vid tanken.
Jag kan inte påstå att jag ville ha barn innan jag gifte mig med Betty.
Livet verkade aldrig stabilt nog att utsätta ett barn för.
Men Betty ville så gärna ha barn och hon övertygade mig.
Jag är realistisk nog att förstå att jag nog lämnar världen före henne.
Därför ville jag ha ett barn som håller henne sällskap och påminner henne om mig.
Mötet ajourneras. Ta en frusen daiquiri.
Jag tror inte jag kan leva bara som make och far.
Jag måste jobba.
Är jag hemma och inte jobbar, har jag rätt tråkigt.
Jag äter lunch på Romanoffs i några timmar.
Där kan jag träffa vänner. Det är som en klubb.
Han kom varje morgon före tolv.
ROMANOFFS HOVMÄSTARE
Var han en av de första som kom?
Alltid först. Först gick han till baren och hämtade en drink till bordet.
Sen väntade han på att folk skulle dyka upp.
De satte upp en minnestavla bakom båset
med namn på klubbmedlemmar som får sitta vid bordet.
- Var Betty nånsin med honom så tidigt? - Nej, hon anslöt senare.
Var det annan stämning vid bordet när Betty var med honom?
Nej, hon passade in i sällskapen.
- Ta ett glas och lugna dig. - Okej.
Jag litar inte på folk som inte dricker.
Folk som inte dricker är rädda att visa sina sanna jag.
Skål för fina tider.
Bogie var en annan person berusad.
MANUSFÖRFATTARE & VÄN
En sak han gjorde även när han var full var att jävlas med bluffmakare.
De som kände honom tyckte inte att han hade kort stubin.
VÄNNER
Kanske mot främlingar.
Skiljelinjen var tydlig.
Tio minuter efter man träffat honom visste man var man stod.
Antingen hade man samförstånd och kunde prata, eller så ogillade han dig.
Han såg till att man visste att han var oförutsägbar.
Han gick inte runt och var lättretlig. Han valde att bli det.
REGISSÖR & VÄN
Han såg till att man visste att han när som helst kunde bli det.
Han letade efter…
VÄN
…folks svagheter.
Han älskade att hetsa och…
Han sa att han retades, men han snarare testade folk.
Han älskade att hitta folks känsliga punkter och trycka på dem
och han var mästerlig på att hitta dem.
Ibland hackade han på folk helt utan anledning,
oftast efter att han druckit.
FÖRFATTARE & VÄN
Men ibland valde han nån som inte kunde försvara sig och inte borde retas.
"Under sina tio sista år i livet, driven av sin vilda ambition,
lät Humphrey Bogart sig framställas för världen…
LOUISE BROOKS ORD
…som en mobbare."
Sluta, du dödar honom!
"Men han spelade en fascinerande komplex rollfigur
i en film vars titel ypperligt definierade Bogarts egen avskildhet från folk,
'Nakna nerver'."
Flight 16 till New York har ställts in.
Jag lovar att stanna med dig! Jag älskar dig. Vi gifter oss!
- Du flyr när du får chansen. - Sluta! Jag kan inte leva med en galning.
- Jag släpper dig aldrig. - Nej, Dix! Snälla!
Snälla, Dix, låt bli!
"Filmen innebar en roll han kunde spela med komplexitet.
För rollfigurens stolthet över sin konst, hans själviskhet, hans fylleri,
hans bristande energi med plötsliga våldsutbrott,
var även egenskaper hos Bogart."
Vi har ett bekvämt hem, en underbar son, en båt och fina vänner.
Jag hatar att skilja Betty från vår son så länge.
Han är bara två och vi ska vara borta i minst ett halvår.
Men jag ser ingen annan lösning.
Mina andra äktenskap brast på grund av separationer
så jag tar med mig henne överallt.
Jag hade lovat honom
att alltid prioritera äktenskapet, och jag höll det löftet.
När mor och far åkte för att göra "Afrikas drottning"
tog min sköterska mrs Hartley med mig till flygplatsen för att ta farväl.
Planet lyfter och flyger iväg, och mrs Hartley faller död till marken.
Hon dog med mig i famnen.
Läkaren ringer min mor och säger: "Sköterskan har dött.
Hur vill du göra?" Det var då min mor sa:
"Vill jag till Afrika med John Huston och göra film med Katharine Hepburn
och ha den bästa tiden i mitt liv
eller vill jag åka hem och ta hand om tvååringen?"
Det är ert första besök i Paris.
- Absolut. - Ni är säkert pepp.
Jag ser så fram emot det. Jag har alltid…
Det har alltid verkat glamoröst och jag älskar franska.
Vad blir resans höjdpunkt? Vad ska ni titta på?
Folies Bergère, salongerna, vad?
För mig? Som de flesta kvinnor är jag rätt modeintresserad.
Bogie sa: "Vet du vad jag gillar med Paris? Ingen stör en här.
Ingen bryr sig om att man är filmstjärna. De ignorerar en."
Vi satt i en bil och stannade vid ett rödljus.
En fransman med basker tittade in och kände igen Bogart.
Han gick fram till fönstret och sa: "Pang! Pang!"
Och den nya filmen? Ni åker till "den mörka kontinenten" för att göra den.
Ja, vi åker till Afrika, nog nära Nairobi och Nordrhodesia.
Vi fick just veta att det regnar där, så vi får kanske filma i Skottland.
Det är bra att ha en renlig dam ombord.
Det ger mannen en förebild. En ensam man börjar leva som en gris.
Jag var exalterad
men Bogie visste att John skulle välja Afrikas mest avlägsna plats
att filma på, vilket han fruktade. Han gillade livet som det var.
Att resa till New York räckte gott och väl.
Men jag avskydde att lämna Steve.
Bogart gillade ingenting. Han var emot det redan från början.
Han skällde ut mig för att jag drog med honom till platser han hade vägrat andra.
Det kanske låg nåt i det.
Han älskade John och vice versa. De hade en speciell relation.
MANUSFÖRFATTARE & VÄN
Bogie sa jämt: "Den jäveln skiter i oss allihopa."
Ändå gillade han honom.
Huston ville att allt skulle vara perfekt.
Hade han ett berg i närheten att fotografera så dög det inte.
Kunde vi nå en inspelningsplats utan att korsa vattendrag,
trotsa skallerormar och bli sönderbrända av solen
så sa han att platsen inte var helt rätt. Vi kallade honom "Hard Way Huston".
Maten var så hemsk att vi fick dricka whisky för det mesta.
Och Katie sa jämt:
"Vore det inte underbart om vi kunde stanna här?"
Om en fluga Huston eller mig så dog den på fläcken.
Jag byggde en barriär av whisky mellan mig och krypen.
Hon dricker inte men klarade det ändå lätt som om det vore en helg i Connecticut.
Var barmhärtig, fröken.
Hade du kunnat gifta dig med Humphrey Bogart?
Tanken slog mig aldrig.
Var han kul att umgås med? Lättsam? Allvarlig?
Han var allvarlig. Otroligt rättvis.
SKÅDIS & VÄN
Han var en gentleman, väldigt nobel, otroligt väluppfostrad.
- Ingen hårding? - Inte alls. Raka motsatsen.
Varför är du så taskig?
Man dricker för mycket ibland, det är bara naturligt.
Naturen är det vi ska höja oss över.
Fröken…
Förlåt. Jag ber om ursäkt.
Vad mer kan man göra än att be om ursäkt?
BOGARTS EXFRU
Vilket slöseri.
"Alla hans hustrur valdes för att passa var han befann sig i karriären."
LOUISE BROOKS ORD
"När han började skådespela och hade mycket att lära om teater
gifte han sig med Menken.
Mary Philips var precis rätt för honom när han behövde tröst mer än inspiration.
Men ingen bidrog lika mycket till Humphreys framgångar
som hans tredje hustru, Mayo Methot.
Han fann henne under en period av letargi och ensamhet
då hans framtid kunde ha bestått av gangsterbiroller för Warner Brothers.
Han träffade Mayo och hon tände en eld inom honom
och omintetgjorde hans hämningar för alltid."
Hollywood har tagit sig till Oscarsgalan som hålls av Amerikanska filmakademien.
Det kryllar av stjärnor.
Jag sa: "Jag har ett tal åt dig. Säger du det?"
REGISSÖR & VÄN
"Okej. Vad är det?"
"När de säger ditt namn och du går fram och får din Oscar,
titta dramatiskt på publiken i fem sekunder
och säg 'Nå, det var på tiden'." Men han gjorde inte det.
Vinnaren är Humphrey Bogart, Afrikas drottning.
Det är långt från hjärtat av Belgiska Kongo
till Pantages Theatres scen.
Jag är glad att kunna säga att det är lite trevligare här än det var där.
Jag vill bara ge en liten, eller snarare stor hyllning
till John Huston och Katharine Hepburn.
För utan dem skulle jag inte stå här. Tack så mycket.
Skådespeleri är ett fint levebröd.
Ordet "filmstjärna" är så missbrukat att det saknar betydelse.
Studiorna kan göra vem som helst till stjärna.
Därför får jag inga inbillningar
och kan inte ta mig själv eller branschen på allvar.
År 1952 blev jag gravid igen. Vi hade inte nog med plats i Benedict Canyon.
Bogie gav upp, jag började leta och fastnade för ett jättevackert hus.
Det var hon som ville ha ett stort hus.
MANAGER & VÄN
Det var hon som fick honom att vara social
och omge sig med fler människor.
Han började gilla det.
Jag hade ett av de största kontrakten med Warner
men det var restriktivt och jag tänkte att jag kunde få det bättre utan dem.
Slutligen lämnade jag dem. De blev överlyckliga.
Hela filmstudiosystemet och begränsningarna
var det som fick honom att starta sitt eget produktionsbolag,
Santana Productions.
Nästan ingen hade sitt eget produktionsbolag.
Pappa var en av de första.
Ditt drag.
Jag hade några fina år med Warner.
Jag insåg att mycket av det som väntade i karriären var deras förtjänst.
Jag saknar mina duster med Jack. Ingen har gett mig bättre förolämpningar.
1953 var ett mycket bra år för oss.
Bogie jobbade ideligen och på bra filmer.
Jag hade fått min första roll på tre år.
Filmen hette "Hur man får en miljonär".
Samtidigt jobbade Bogie på "Skälmarnas marknad" i Italien.
Det var vår första tid isär efter åtta år som gifta.
Vi hade inget manus när Bogie anlände, bara nåt som knappt föreställde ett.
För Guds skull, Billy, säg något!
Jag sa: "Bogie, att göra filmen kan vara ett stort misstag."
Vi hade en chans att begränsa förlusterna och dra oss ur det hela.
Det var Bogies bolag, så jag kände extra stort ansvar.
Bogie sa: "Varför? Det är bara pengar."
Huston hade en idé.
I stället för att försöka göra en "Casablanca" eller "Riddarfalken"
skulle vi låta Truman Capote skriva manuset
och göra en mänsklig film med mycket hjärta och humor.
Truman skrev så det rök
och hade den konstigaste humor man kan tänka sig.
Det kvittar hur mycket vi älskar varandra. Jag behöver pengar.
Läkaren föreskriver pengar.
Annars blir jag tråkig, loj och får problem med hyn.
- Men du har ju inga pengar nu. - Förväntan håller mig samman.
Chauffören!
När Skälmarnas marknad släpptes och studiorna fick se den,
- frågade de vad den handlade om? - Absolut.
Det undrade även publiken, kritikerna och alla andra.
När insåg de att den var rolig?
Det tog tre, fyra år innan de började fatta.
Och sen blev den långsamt en kultfilm.
Kom Bogart och Capote överens?
De kom jättebra överens tills en dag då de började brottas.
Och överraskande nog lyckades Truman, som är en liten bulldogg,
få ner Bogie på rygg.
Bogie och jag bildade en grupp som kallades "Rat Pack".
För att gå med behövde man älska att bryta mot normer.
Sena kvällar, dricka, skratta
och inte bry sig om vad nån tyckte eller sa.
Jag har jobbat hela livet och fått mina applåder.
Jag vet inte varför jag jobbar så hårt.
Jag antar att det är terapi att jobba. Det håller mig nykter.
Jag har sagt att jag bara vill tjäna nog för att gå i pension
men jag skulle nog bli rastlös.
I "Myteriet på Caine" spelar jag Queeg, en man som givits ett befäl
och inte kunnat axla ansvaret.
God eftermiddag, mina herrar.
Jag gillade kapten Queeg. Jag kände att jag förstod honom.
Givetvis kan jag bara berätta vad jag minns.
Om jag har missat något…
Ställ bara frågor om det
så svarar jag gärna på dem en i taget.
Queeg var inte galen. Han var sjuk.
Jag vet inte om han var schizofren, manodepressiv eller paranoid.
Fråga en psykiater.
Men jag vet att nån som har nåt av de tillstånden
får kämpa för att vara normal.
Han är faktiskt jättenormal tills han utsätts för press.
Då brister han.
Jag vet en Queeg i varje filmstudio i Hollywood.
Jag vet att ni lika gärna vill veta vilken skådespelare
som har vunnit årets Oscar för bästa huvudroll.
Vinnaren är Marlon Brando för Storstadshamn.
Jag åkte hit med en enda kostym och alla såg mig som en luffare.
När Brando kom med en sweatshirt saliverade hela staden.
De från Actors Studio mumlar replikerna.
Jag hör inte vad de säger. Varför lär de sig inte prata ordentligt?
Det här slappa sättet att skådespela tilltalar inte mig.
Mycket tyngre än jag föreställde mig.
Jag är inte längre nån ungdom. Jag har förpliktelser.
Jag är gift med två barn. Och min fru har en lugnande effekt på mig.
Jag är nog inte "Bogart" längre.
- Där är du. - Och här är Leslie.
Jag är nog ingen särskilt bra far. Det hände lite sent i livet.
Jag förstår mig inte på dem och de förstår sig nog inte på mig.
Allt jag kan säga är tack och lov för Betty.
Han gillade nog inte att vara far till bebisen
men jag tror att när vi blev äldre så hade vi börjat gilla varann.
Han hade nog blivit en jättebra far. Jag menar inte att han inte var det
under min uppväxt, han var bara lite reserverad.
KOSTYMPROVNING
1956 skulle vi göra vår första film ihop sen "Stormvarning utfärdad" från -48.
Vi såg båda fram emot det.
Vi hade varit gifta i tio och ett halv år. Livet kändes underbart.
Bogie kom hem en dag och sa att han stött på Greer Garson.
Greer sa att hans hosta lät hemsk och att han skulle gå till hennes läkare,
en internist vid Beverly Hills Clinic.
Hon drog dit honom för att bli undersökt.
Nåt var fel i matstrupen eller luftstrupen.
BOGARTS LÄKARE
Vi tog en biopsi och den testade positivt för cancer.
Jag berättade för Bogie att han hade en elakartad svulst i matstrupen
och att det krävdes två operationer.
Bogie frågade om det gick att skjuta på tills filmen var klar.
Vi skulle börja filma om en vecka.
"Bara om du vill få blommor vid begravningen", sa dr Brandsma.
När vi kom in i bröstet fann vi tyvärr att lymfkörtlar redan var inblandade.
Jag sa till Bogie att vi fick bort allt
vilket delvis stämde för svulsten var borta.
Med cancer vet man aldrig om allt är borta.
På grund av hostan kunde vi inte ge honom för mycket lugnande.
Så han hade det riktigt jobbigt. Men han klagade aldrig.
Jag har inte gått ut. Jag ska sitta här och hålla tyst.
Jag är jämt trött. Det är ingen fart i mig längre.
Åldern har väl hunnit ifatt mig.
Han började klaga på smärtor i ryggen.
Röntgen visade att cancern spritt sig till ryggraden.
Hur reagerade Betty?
Var hon mer insatt? Visste hon sanningen?
- Hon visste. - Hon visste.
Äntligen kom orden: "Det ser illa ut."
Jag kunde inte föreställa mig en värld utan Bogie. Det var oacceptabelt.
En mans sjukdom är hans sak.
Oavsett hur mycket han älskar en och hur nära ni står
förblir man en utomstående.
Jag är mycket upprörd över
de många grundlösa rykten som cirkulerar bland er
angående min hälsa.
Jag har läst att jag saknar båda lungor, att jag inte överlever en timme till,
att jag kämpar för mitt liv,
att hjärtat opererats bort och ersatts med en gammal bensinpump.
Jag är mer man nu än nånsin
och allt jag behöver nu är 15 kilo kroppsvikt,
vilket några av er nog kan undvara.
Och jag är inte kräsen gällande vilken del av er anatomi de kommer från.
I några veckor var vårt liv nästan normalt.
Leslie höll sitt fyraårskalas utomhus.
Vi firade Labor Day ombord Santana och tog det lugnt på Catalina Island.
Han hade otroligt mod.
VÄN
Det fanns alltid en tanke i bakhuvudet att han kanske skulle dö.
Han verkade vilja leva så fullt som möjligt ombord på båten.
Jag tror att seglandet var det som höll honom vid liv.
Absolut. Det sista året…
SANTANAS KAPTEN
…var han på båten halva veckorna.
Mot slutet, seglade ni nånstans bara ni två?
Ja, tre månader innan han dog.
- Var det sista gången? - Ja.
- Bara ni två? - Stephen var med.
Det tydligaste minnet jag har av min far är ombord på båten.
Jag kan se honom skratta.
Pappa älskade vattnet mer än allt.
Det var hans tröst och hur han fann ny energi.
Han var helst ute på sjön.
Jag gick upp och Bogarts betjänt klädde på honom medan han låg i sängen.
Han satte på honom byxorna och en rökrock.
Han var för skröplig för att ens bäras nedför trappan.
Där var en mathiss som han brukade klämma in sig i
och åka ner till första våningen
där han sattes i en stol och rullades in i sällskapsrummet.
Det var en tillställning och han satt där i en timme eller två utan att smutta
för han orkade inte lyfta glaset eller tända cigaretten.
Jag tror ingen förstod förrän strax innan slutet
vilket enormt mod det krävdes för att ta sig dit, sitta i stolen
och försöka agera värd i en timme.
Det är sista fotot jag har på Bogie.
Och den stämmer rätt bra med den bild…
…jag haft av honom under hela hans liv.
Jag minns att han kom ner med mathissen och rullades ut
och att vännerna kom in. Han ville inte att vi skulle se honom så
så vi fick inte träffa honom så ofta det året.
Spencer och jag åkte dit.
Vi pratade en stund och Bogie var underhållande som alltid.
Han satt i en rullstol i sovrummet.
Vi reste oss för att gå för vi ville inte trötta ut honom
han jag kysste honom farväl, gick bort till dörren
och Spencer gick fram, klappade honom på axeln och sa:
"Vi ska gå nu."
Bogie sträckte fram handen,
klappade Spencers hand, såg på honom och sa: "Hej då, Spence."
Omkring midnatt kysste jag Bogie godnatt.
För första gången på över elva år som gifta fick jag inget svar.
Jag la mig på sängen och för första gången på nästan ett år
snyftade och grät jag otröstligt.
Ingen gång under sin sjukdom…
JOHN HUSTONS MINNESTAL
…trodde han att han skulle dö.
Inte för att han vägrade att tänka tanken. Den slog honom helt enkelt inte.
Han tog aldrig sig själv på för stort allvar, men tog jobbet på stort allvar.
Han såg den något skrikiga figuren som var stjärnan Bogart med road cynism.
Skådespelaren Bogart däremot hyste han stor respekt för.
Hans liv var rikt och fullt.
Vi har ingen anledning att tycka synd om honom.
Endast om oss själva för att vi mist honom.
Jag gillar folk, yachter, schack, politik,
ett gott glas, en god hustru, fina barn.
Allt det hade jag.
Undertexter: PLINT Översättning: Freja Krabbe