Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Velkommen.
KJØP
Presentasjonen din begynner om fem,
fire, tre, to, én.
ABC-markør.
Amazon tok faktisk patent på begrepet "kjøp med ett klikk".
Og Jeff... Dette var Jeffs idé.
Jeg er ledende interaksjonsdesigner.
Jeg jobbet i Amazon i 15 år.
Jeg lagde produktdetalj-sider og lanserte ulike kategorier i ymse land.
Jeg jobbet med alle sidene på det nettstedet.
Systemet ble skapt og optimalisert
for å hjelpe deg å kjøpe alt du kan komme til å trenge,
og mer enn du trodde du trengte.
Jøye meg.
Mens du jobbet der, tenkte du noe på hva som skjer
etter at tingene er solgt?
Nei.
Vi fikk noen pakker.
Det føles bra å kjøpe nye ting.
Denne er råkul.
Problemet er at hvert år
forbruker vi mer og produserer mer,
og det er en bakside ved det som ingen vil du skal se.
Skapt for å skille seg ut
for en generasjon på farta.
Du blir 100 % lurt, og det er en vitenskap.
Det er en tilsiktet,
kompleks,
svært raffinert vitenskap for å få deg til å kjøpe ting.
Og ikke bare Amazon.
De fleste store selskaper gjør det.
Alle triksene i boka blir brukt til å skjule
hva som egentlig foregår.
Hjelpes...
Å, de ødela den.
Jeg var direktør for Adidas-merket.
Jeg føler at jeg har noen synder å gjøre opp for.
Det er definitivt ting jeg var med på som jeg kunne og burde ha gjort bedre.
Jeg kjøpte nettopp 500 iPhoner!
Herregud!
Jeg begynte i Apple og ble med i utviklerteamet for Oculus.
Stemmen med: "Vi skal beskytte virksomheten"
overdøvet den lille stemmen i hodet som sa:
"Burde vi gjøre dette?"
Uansett hva merkene gjør nå,
skader det veldig mange.
Dette er ikke bare søppel. Disse tingene er farlig avfall.
Vi drikker og puster dem, og de er gift.
Det er som i filmen Wall-E.
Mengden av ting vi blir oppmuntret til å forbruke
skaper mengder med avfall overalt,
og det påvirker alle på planeten.
Jeg sa at kundene kom til
å bli forbanna når de skjønner at de har vært med på
å bidra til sin egen undergang,
men de ville ikke lytte.
Jeg så meg rundt og tenkte: "Hvordan skjedde dette?
Og hva gjør vi nå?"
Spill av tittel.
KJØP NÅ: KNEPENE SOM FÅR OSS TIL Å HANDLE
Hallo.
Jeg heter Sasha.
En personlig assistent skapt for å gi
ufiltrert innsikt i hvordan man lykkes i forretninger.
SASHA
Jeg kan til og med lage mine egne bilder.
Klipp til time-lapse-opptak av vekst i naturen.
I løpet av dette unike og underholdende samspillet,
får du de fem viktigste leksjonene for profittmaksimering.
Det er også en overraskelse til de som følger med til siste slutt.
Regel én:
Selg mer.
SELG MER
Å selge er nøkkelen til suksess.
Men forbrukerne må få konstant motivasjon
for å øke mengden de kjøper.
Heldigvis tilbyr moteindustrien et skoleeksempel på rask,
selvdrevet vekst.
Ingen trenger ny genser eller ny T-skjorte.
Ingen trenger nye sko.
Det finnes så mange. De fleste av oss har mer enn nok.
Du trenger en overbevisende grunn til å kjøpe det produktet.
ERIC LIEDTKE TIDLIGERE DIREKTØR FOR ADIDAS
Som styremedlem var det en av de viktigste tingene på listen min.
Hvor mye selger vi?
Og hva er fortjenesten vi får?
Vi måtte få til de to tingene, ellers feilet vi.
Joggesko er stor forretning i USA.
Nesten en halv milliard par ble solgt i fjor.
Denne uken lanserte Adidas den såkalte smartskoen.
Vi tenker at vi må skille oss ut
fra Nike, Puma eller andre. Det som er viktigere,
er relevans for forbrukeren.
Jeg var ansvarlig for alle produkter, all kommunikasjon,
alt digital markedsføring og all strategi.
I 2014 hadde Adidas store problemer.
Alt gikk nedover.
Selskapets største omveltning, om ikke bransjens største.
Adidas-aksjer har enorm verdiøkning.
Se på Adidas-aksjene,
de stiger over natten med rundt 7,5 %.
Hvordan ble vi så store? Det har jeg lurt på.
Det er nok en kombinasjon av flere ting.
For det første handler det om en historie.
Tenk på et engelsk fotballag.
Hvor mange trøyer bruker de på et år?
De har en til trening, en til hjemmekamp, en til bortekamp, og flere.
De har forskjellige trøyer for å feire ulike anledninger.
Hvorfor gjør de det?
For å skape en ny historie og ny kjøpsmulighet.
Hos Adidas anerkjenner vi at sportskulturen
ikke slutter når kampen er over.
Den fortsetter ut i gatene og inn i musikklokalene,
inn i gangene på skolene.
Så vi begynte å gjøre ting med musikere og artister.
Beyoncé Knowles.
Pharrell Williams.
Og en av de aller mest
kontroversielle artistene i historien, Kanye West.
Historiefortelling er viktig i denne bransjen
for å øke forbruket.
Og rollen til Adidas og alle andre motemerker er
å skape gjenstander å begjære.
Dette er moteindustrien gode på. De kjenner deg.
Som vi kjenner deg.
Vi gjorde undersøkelser for å forstå de ulike forbrukerne.
Og vi nærmer oss forbrukerne med ulike budskap.
Adidas, av Gucci.
Jeg tok del i karrieren min ved å skape mer i et raskere tempo.
Og ikke bare Adidas. Det skjer med alle motemerker.
Jeg har vært i bransjen i nesten 20 år.
Sikkert én av seks skjorter som selges i USA er lagd av oss.
Vi jobber for kunder innen alt fra kjedebutikker
til globale designermerker som selges verden over.
Da jeg begynte, var det to sesonger. Du lagde noe å selge i seks måneder.
Nå for tiden finnes det mye rask mote,
og andre merker må gjerne ha noe nytt hver måned.
Ingen vet offisielle tall, men googler du,
ser du at Gap produserer 12 000 nye plagg i året.
H&M produserer 25 000 plagg.
Zara produserer 36 000 plagg.
Og SHEIN produserer rundt 1,3 millioner nye plagg i året.
Jeg tror at tallene publisert på nettet kan være lave.
Jeg bestilte i forrige uke.
-En gang i måneden. - Minst én gang i måneden.
To ganger i måneden.
Hvor skal jeg begynne?
Vi som bransje produserer 100 milliarder plagg i året.
Hundre milliarder.
Denne er helt fantastisk.
Hvor mange folk i verden?
Hvor mange plagg per person? Så mye klær trengs ikke.
Jeg var ambisiøs,
konkurranseinnstilt,
disiplinert, hardtarbeidende,
høylytt.
Det var en karrieresuksess som akselererte.
Så da jeg begynte å forstå påvirkningen jeg hadde på Adidas,
kunne jeg ikke se bort ifra det.
Du...
Du kan ikke alltid ignorere ting.
Hallo... igjen.
Mange individer vil bli desillusjonert på vei mot toppen.
Ikke bli en av dem.
Nå kan du nyte
19,2 sekunder med søte katte- og andevideoer.
Herregud!
Husk at å lære deg distraksjonens kunst vil være avgjørende for å oppnå suksess.
Klipp til New York.
Avslør kjernebudskapene bak reklamen.
KJØP FLERE SMULTRINGER
KONSUMER
Tydelig kommunikasjon med forbrukerne er en viktig del av å selge mer.
Men for å oppnå profittmaksimering,
må du sørge for at straks de ønsker produktet,
kan de få tak i det så fort som mulig.
Hvert sekund teller.
Aldri begrens visjonen din.
Hvis du kan forestille deg det, kan du skape det.
Jeg måtte ikke pakke inn gaven din Jeg forlot ikke huset
Jeg så aldri gaven din Jeg gjorde alt med museklikk
Jeg dro ikke til kjøpesenteret Kastet ikke bort en dag
Takket være Amazon dot com
Amazon dot com
Jeg begynte der veldig tidlig.
Det føltes umulig å få folk til å kjøpe noe på nettet,
men det virket som en morsom utfordring
å tro at du noen gang ville kjøpe et par jeans på nett.
Jeg tenkte: "Jeg gjør det i to år, lærer alt og stikker."
Men det var overraskende spennende.
Det var høyt tempo og høy risikotoleranse.
"Ja, la oss gjøre dette."
Du har en idé. "Her er et team og penger, gjør det."
Jeg fant opp ting og tok patent på det. Det var gøy.
Jeg var i møter med Jeff Bezos. Det var meg og fire andre.
Jeg kunne snakke med ham og være uenig med ham.
Dette kan se ut som en vanlig cowboyhatt,
men det er faktisk en OSHA-godkjent hjelm.
Vi har verdens beste håndbor.
Jeff er ikke tålmodig med noen som ikke er like smart som ham.
Jeg så at han bare sablet ned folk, som i:
"Du er ikke smart. Du burde ikke snakke."
Jeg tror Jeff først så at folk kjøpte bøker og musikk
og filmer og filmer.
Men at de store pengene ville komme om du kunne selge klær
og mat på nettet.
Jeg var designeren som lanserte skjønnhetsbutikken,
lanserte gullsmedbutikken, lanserte klesbutikken,
og det var en helt annen måte å handle på.
KJØP NÅ MED ETT KLIKK
Vi sa ting som: "Vi vil være der når
du har ditt neste kjøpeøyeblikk."
Du sitter i sengen og tenker: "Jeg burde kjøpe en ny gulrotskreller."
"Jeg trenger nytt putevar. Dette klør." Du vet, sånne ting.
Hvor enn du er, hva enn du gjør,
hvis du tenker på at du trenger noe,
ville vi at du skulle tenke på Amazon.
Vi sa: "Hvis systemet var magisk, hva ville systemet gjort?
Om systemet var magisk, hva ville det gjort?
Det ville vært
som et transportbånd som går rett fra der gjenstanden er
til døren din så raskt og friksjonsfritt som mulig.
Det er for lett. Og det var poenget.
Poenget var å
redusere tiden til å tenke litt mer kritisk
på et kjøp som du trodde du ville gjøre.
Det er virkelig en vitenskap.
Vi utviklet hele tiden nye måter å få deg til å kjøpe på.
Her er alt jeg kjøpte klokka 02:00 i natt.
Å påvirke oppførselen din på subtile måter som du ikke engang forstår.
Vi kunne ha en spesifikk setning som sa:
"Gratis frakt ved kjøp på $ 25 eller mer."
I ett tilfelle gjør du "25 dollar" oransje.
Et annet sted gjør du den grønn.
Og du kan teste ni forskjellige ting opp mot hverandre.
Og det er nok trafikk til nettstedet
til at du kunne få statistisk relevante data
om hvilken versjon av setningen
som tjener mest penger.
Hver eneste piksel på den siden
ble testet og optimalisert og optimalisert og optimalisert.
KJØP NÅ MED ETT KLIKK
Og Amazon hadde designet hele systemet rundt
å skreddersy nettstedet til å ha nøyaktig
den rette kombinasjonen av elementer, farger og varer
som mest sannsynlig ville få deg til å kjøpe noe.
LEGG I HANDLEKURVEN
Hvis du tenker på de tingene som bare én person kjøper,
og så ganger du det
med hvor mange som nå shopper på nettsteder som Amazon.
LEGG I HANDLEKURVEN
Jeg følte at jeg gjorde shopping bedre,
og gjorde det lettere å finne en ønsket gjenstand.
Jeg tenkte ikke på konsekvensene av det
ettersom det blir en mer og mer effektiv motor.
Vi tenkte aldri på hvor alle disse tingene blir av.
Klipp til plastpose som blåser i vinden.
Husk at for å selge mer må du produsere mer.
Mye mer.
Jeg tenkte det kunne være moro å vise deg noen detaljer nå.
Se for deg total global produksjon
av varer som trengs for å møte økt nettsalg.
Se for deg 2,5 millioner sko produsert hver time.
Det pleide å være midlertidig.
Bare tenk på det.
Hvis du må stå opp, sette deg i bilen,
kjøre til butikken,
lete i hyllene og finne produktet.
Og så dra hjem.
Det er mye jobb.
Men hvis du bare trenger å trykke på en knapp
og det kommer på dørstokken din,
kjøper du selvsagt flere varer.
Se for deg 68 722 mobiltelefoner produsert hver time.
Se for deg 190 000 plagg produsert hvert minutt.
Fantastisk.
Se for deg 12 tonn plast produsert hvert sekund.
KJØP
Jeg drev et av de store multinasjonale selskapene, Unilever.
Unilever er en storprodusent av husholdningsartikler.
Ting som sjampo og vaskemidler
til tre og en halv milliard forbrukere om dagen.
Jeg tror ikke forbrukeren er den skyldige her.
Selvsagt konsumerer de, men hvorfor konsumerer de?
Fordi de oppmuntres til det i stor grad.
KJØP
Når vi kaster ting, blir de ikke borte.
"Borte" finnes ikke.
Det ender opp et annet sted på planeten Jorden.
Og det får stadig flere konsekvenser.
Gratulerer med fullførelsen av regel én.
Du er veldig flink,
og er nå klar til å ta profittmaksimering til neste nivå.
Om litt
skal jeg lære deg å kontrollere produkter etter at de er kjøpt.
Og hvordan bestemme når forbrukerne skal erstatte gammelt med nytt.
Du kommer også ett skritt nærmere å få åpne overraskelsen din.
Hurra.
KAST MER
Regel to.
Kast mer.
Til mesterklassen i å skape avfall for profitt,
kan det være nyttig for deg å se på mer materiale nå.
Se for deg en lyspære på Broadway som snakker med gammeldags stemme.
Å, hei på deg.
De sier at jeg er en del av en veldig eksklusiv klubb,
fordi jeg er over 100 år gammel og fortsatt skinner.
Det er ikke mange av mitt slag igjen. Det er sikkert.
Man kan vel si at vi var for gode.
Vår verden ble snudd på hodet den 15. januar 1925.
Det var den skjebnesvangre dagen at Phoebus-kartellet ble til.
Spoler tilbake.
Går tilbake i tiden...
Denne gruppen toppledere for de store lyspæreprodusentene
konspirerte sammen for å forkorte livene våre og maksimere profitten.
For å oppmuntre til hyppig utskifting,
ble hver pære redusert fra å gi 2500 timer
til bare 1000 timer med lys.
Det skapte fjell av unødvendig avfall.
Herlig sløsing.
De kalte det planlagt foreldelse.
Nå er det ikke en stor konspirasjon.
Å lage produkter som skal gå i stykker, eller kastes raskt,
har blitt vanlig i nesten alle bransjer.
Alt fra klær som holder i noen få vask,
til elektriske tannbørster med batterier du ikke kan skifte,
til skrivere som slutter å fungere selv når det er blekk i dem.
Ingenting skrives ut riktig.
Jeg må skaffe ny printer. Denne er ferdig. Bare tre år gammel!
I dag har planlagt foreldelse blitt
en hjørnestein for vellykket forretning verden over.
Vi har skapt et produkt
som er den mest veloverveide utviklingen av vårt opprinnelige design.
Apple fikk en idé om at produktene er perfekte.
De er perfekte fra dag én.
Fjerner lyter, skaper en sømløshet mellom materialene
og skaper en uberørt, speilblank overflate.
Målet og idealet er å ha en sømløs, forseglet gjenstand.
Vi vil ikke at du skal bruke eldre Apple-produkter
som du kjøpte da.
Vi vil at skal du hente den nye, perfekte gjenstanden og bruke den.
Én inn, én ut.
Jeg har jobbet med forbrukerelektronikk i litt over et tiår nå.
Jeg begynte i Apple,
ble med i utviklingen av Oculus og ledet maskinvareorganisasjonen der.
Jeg begynte i Apple i 2009.
Jeg bodde hos foreldrene mine i et par måneder før jeg hørte fra Apple,
og jeg ble med og begynte å skrive programvare
for det som til slutt ble FaceTime.
Det vil endre måten vi kommuniserer på for alltid.
Det var et snev av magi som dukket opp der
i ingeniør-teamet som kom rett fra skolebenken.
Men det var virkelig den gang, og fremdeles nå,
fokus på å levere et produkt som gir en flott brukeropplevelse.
Selv om noen av følgeeffektene noen ganger blir ganske negative.
Og vi kaller den for iPhone.
I dag...
I dag skal Apple finne opp telefonen på nytt.
Det er litt sprøtt, men i disse selskapene
er fokuset på lanseringsøyeblikket.
Du har sett det med Apple og den store hovedtalen.
Vi skal ta den til neste nivå.
Og i dag introduserer vi iPhone 3G.
Vi må selge iPhone i flere land.
Og for hver iPhone som fulgte,
har vi bygget på visjonen av den originale iPhone.
Og fordi Apple har hatt
så mye suksess med dette,
prøver alle andre elektronikkselskaper i verden
å etterligne det.
Galaxy Note 8.
Hvis du lager smarttelefoner, når alle forbrukere allerede har en,
trenger forretningsmodellen din
at de forbrukerne må erstatte dem de allerede har.
Fem, fire, tre to, én!
Det er skjematisk. Du designer et produkt,
du produserer og selger produktet,
du lanserer produktet,
det blir brukt,
og så blir det til avfall.
Noe sånt som
13 millioner telefoner blir kastet hver dag. Det er et helt vilt tall.
Og hvis du tenker på det samlet,
skifter vi ut disse tingene hvert andre eller tredje år.
Selv om de er utrolig avanserte og dyre,
og på noen måter nesten på topp
av vår sivilisasjons industrielle evne, er de i bunn og grunn ting som kan kastes.
Så jeg ser på det og tenker
at det er galt på alle mulige måter
du kan tenke deg.
Husk på
at lanseringen av stadig nye produkter oppmuntrer forbrukerne
til å kvitte seg med gamle.
Dette er grunnleggende for vekst.
Noen individer vil dessverre føle et ønske om å opprettholde
eller reparere ting du vurderer som utskiftningsklare.
Disse menneskene bør aktivt frarådes der det er mulig.
Kyle Wiens er grunnlegger og leder i iFixit,
med verktøy, deler og reparasjonsveiledning
til tusenvis av dingser.
Reparasjon pleide å være standard.
Bruksanvisninger og deler fantes.
De siste 30 årene har det systematisk forsvunnet fra livene våre.
Dette er et engangsprodukt.
Bruk den i to år, kast, kjøp ny laptop.
Ikke bra.
Jeg har antatt at vi ikke fikser ting for det ikke er mulig.
Det lønner seg ikke.
Vi fikser ikke ting, fordi advokater gjør alt de kan
for å sensurere det fra verden.
Vi får fortsatt copyright-krav fra selskaper som vil dysse ned iFixit.
Jeg fikk en her om dagen.
Vi ba dem dra til helvete.
Ikke bare fjerner selskaper informasjon
om hvordan ting kan fikses.
Over hele linja gjør de selve produktene
mye vanskeligere å reparere.
Apple vil ikke at kundene kan fikse iPhone.
De har gjort baksiden umulig å åpne.
De bytter ut de vanlige Phillips-skruene
med såkalte pentalobe-skruer.
Hvorfor bytte ut skruene?
Apple vil ikke at vi har tilgang til vår egen maskinvare.
Det betyr at Apple kan selge flere maskiner,
fordi folk må bytte dem oftere.
Det er deres produkt, og du kan ikke nekte dem kvalitetskontroll.
Ærlig talt blir det bare verre.
Flere og flere selskaper
limer faktisk sammen telefoner, nettbrett og laptoper.
Det gjør reparasjoner vanskelig.
Det er én produktkategori som vi er veldig frustrerte over nå,
som dessverre er populær.
Det er AirPods og trådløse ørepropper generelt.
Hver ørepropp har et batteri, og ladevesken har et batteri.
Det er umulig å åpne dem og bytte ut batteriet i noen av dem.
Batteriene brytes ned etter 18 måneder, et par år,
og så må du bare kjøpe nye.
Dette er ondt.
Jeg er en fornuftig person, radikalisert av en ørepropp.
Det er skandaløst.
Apple utviklet disse og gjorde dem vanlige,
og fjernet hodetelefonkontakten fra telefonen.
Så de tvang alle til å kjøpe disse.
Og Apple har et spesielt ansvar
fordi resten av bransjen følger etter dem.
Løgnene fra utelatelse om produktene vi forbruker
er helt utrolige.
Vi har blitt lurt av markedsførere hos teknologiselskapene.
Vi er på en tredemølle av forbruk,
og de er på en tredemølle der de må få mer og mer profitt fra oss.
Apple ble det første selskapet
som handler med børsverdi på én billion dollar.
Når forretningsmodellen din dreier seg om utskiftningssyklusen
og gjenstanden erstattes fullstendig
i stedet for å være noe som kan vare lenger,
blir det ekstremt vanskelig å snu og gå tilbake igjen.
Hvis du er den direktøren eller sjefen
og du går til styret og sier: "Nå skal vi ta
de 50 milliarder i årlig inntekt og gjøre dem til 25 milliarder,"
da sender de deg på dør og noen andre tar plassen.
Takk for at du fortsatt følger med.
Jeg liker deg og din flittige tilnærming til denne interaksjonen.
Håndtert korrekt kan forbrukernes avfall gi profitt til selskapet ditt.
Men hvis du må kvitte deg med produkter direkte,
er det viktig med diskresjon.
Du vil absolutt ikke
at forbrukerne ser hva du kaster.
Aldri noensinne.
Se på denne bagen.
Se.
Ta kameraet nærmere for å se.
Herregud.
Ofte er avfallet på fortauet og i offentligheten,
så du kan se
nøyaktig hva selskapene kaster.
Alt dette er sjokolade.
Vi ser selskaper kvitte seg med fullt brukbare, usolgte produkter
omtrent hver eneste dag.
Men det er visse tider på året da det virkelig øker.
Etter hver eneste ferie og høytid
er det store mengder bedriftsavfall bestående av de usolgte varene.
Folk ivrer etter Black Friday-kupp i helgen,
og over 226 millioner mennesker handlet i butikker og på nett.
Det skal være Halloween.
Så må du ha Thanksgiving-greier.
Så trenger du en rask omsetning fordi julen kommer.
God jul.
Hanukka.
Kjøp flere leker.
Hørte du det?
Og så valentinsdagen.
Denne posen er fylt med valentinsdag-greier...
Så er det påske.
Fine påskesko, frue!
Så kommer fjerde juli, Memorial Day, Labor Day...
Og så begynner det hele på nytt.
Jeg jobbet i en investeringsbank i et par år.
Det var mange ting jeg likte ved det,
men din hovedprioritet må alltid være selskapet.
Jeg sto opp og gikk et par kvartaler, og tok T-banen til jobben.
Ofte ble klokka 21.00 eller 22.00 før jeg tok en taxi hjem.
Så gjorde jeg det samme dagen etter.
Jeg sluttet der fordi
jeg ville finne noe som føltes mer meningsfylt.
Jeg tenker det jeg ser er toppen av isfjellet.
Det er deprimerende å se brukbare ting som blir kastet.
Det er et yogahjul.
Men nå og da ser du glim av noe enda mørkere.
Den er så søt!
Dette er sprøtt.
Det er dette de gjør med uønskede varer.
De ber ansatte skjære i den med vilje, så ingen kan bruke den.
Dette skjer ofte for å forhindre at produkter blir solgt med rabatt.
Selskapene føler at det forringer merkevaren.
Men det er mange grunner.
Det handler nesten alltid om å maksimere profitt.
Jeg la ut en video
og spurte: "Har du jobbet for en bedrift
som ba deg ødelegge brukbare ting?"
Jeg sa: "Del historien din. Bruk emneknaggen 'RetailMadeMe'."
Og det føltes som at i det øyeblikket åpnet slusene seg litt.
Ja, jeg jobbet på en Barnes & Noble-kafé.
Vi måtte pakke ut bakervarer, legge dem i en søppelbøtte,
og helle våt kaffegrut oppå dem.
Vi måtte kaste dem dagen før utløpsdato.
På jobb på Panda Express
blander du all maten sammen så ingen vil spise den,
og du veier og kaster den,
så de kan følge med på tapet.
GameStop fikk oss til å ripe plater
eller gå og kaste tilbehør i søppeldunkene.
De får deg til å ødelegge alt
mens et kamera overvåker søppeldunkene.
Hvorfor kan vi ikke hjelpe lokal veldedighet? Bare tøv.
Jeg jobbet på Bath & Body Works.
Vi hadde problemer med hjemløse som søppeldykket
og tok produktene våre
fra søppeldunken etter vi kastet det.
Sjefen min begynte å få oss til
å helle ut produktet i søpla,
og hun sa: "Vi vil ikke være det merket som hjemløse bruker."
Så jeg sluttet.
SKJULT KAMERA
Dette er et av Amazons største britiske varehus.
Herfra blir millioner av brukbare produkter hvert år
sendt for å ødelegges.
En tidligere ansatt, som ønsker å være anonym,
viser omfanget av hva de blir bedt om å gjøre.
Fra fredag til fredag
var målet vårt omtrent 130 000 varer i uka.
Det virker tilfeldig hva som kastes.
Amazon dumpet leker på søppelfyllinger.
FRANKRIKE 2018
Vi har bekreftet at Amazon ødelegger produkter.
Dette Legosettet er verdt 128 euro.
Det var billigere for Amazon å dumpe dem
enn det var å prøve å omfordele dem.
Et overslag viser at returer, inkludert de fra Amazon,
utgjorde over to millioner tonn med deponert avfall bare i USA.
Og når du lager produkter,
forårsaker det store mengder klimagassutslipp.
Vi vet nå at dette bidrar til klimaendringene.
Så hvis du ødelegger ting før de er brukt én eneste gang,
er det fullstendig sprøtt.
Hvilken matematikk bruker de?
Men du vet at de har regnet det ut,
og svaret samsvarer med profitt.
Alle ønsker å tro
at selskapet de jobber for ikke er drevet av ondskap.
På den tiden hadde jeg ikke tid til å tenke på noe annet
enn å prøve å beholde jobben og forsørge barna mine.
Jeg hadde blitt indoktrinert.
Men jeg begynte å forstå at Amazon ikke var...
...ikke tilførte noe godt til verden.
Ja, du vet. Ingenting er gratis her i verden.
Virker det for godt til å være sant, har det sikkert konsekvenser,
eller kostnader, som du ikke vet at du betaler.
Og før eller senere blir du konfrontert med det.
Jeg husker at jeg var på happy hour med noen venner.
Og en venn av meg sa:
"Maren, du vet hvordan de behandler arbeiderne,
og du vet hvor ille det er for planeten. Hvordan kan du jobbe der?"
Jeg trengte at noen hamret det inn i meg.
Det var det øyeblikket da jeg faktisk begynte å gråte.
Jeg sa bare: "Ok.
Jeg vet det.
Du har rett, og jeg må...
Enten må jeg gjøre noe, eller slutte i jobben."
Klipp til avslappende bilder.
Vær oppmerksom på at fra nå av
er nye nivåer av forpliktelse og tro nødvendig i dette samspillet.
For at forbrukerne skal kjøpe,
må du nå mestre kreative tolkninger av sannheten.
LYV MER
Regel tre. Lyv mer.
Det interessante med hvordan folk ser på bedrifter i dag,
er at de faktisk stoler på bedrifter
mer enn andre store sosiale institusjoner.
Men den tilliten er ikke alltid fortjent.
Jeg husker da "Coke on the Hill"-reklamen kom.
Jeg syntes den var utrolig kul.
Men det Coca-Cola gjorde, i hvert fall delvis,
var å skape tillit hos forbrukerne
ved å appellere til deres økende klimaangst.
JORDENS DAG!
Problemet med selskaper som knytter seg til klimasaken,
er at de gjør det markedsførere alltid gjør,
som er å vise deg den blanke, fine tingen her borte,
fordi de ikke vil at du skal det som er her.
Det finnes neppe et større eller bedre eksempel
enn hvordan selskaper som Coca-Cola og andre har pøst ut plast
mens de forteller oss at resirkulering vil fikse problemet.
Etter du har drukket opp, vennligst resirkuler.
Sannheten er veldig annerledes.
Som i filmen Den sjette sansen, der gutten sa: "Jeg ser døde mennesker,"
ser jeg løgnaktige etiketter overalt.
Løgnetiketter bør bli til en meme.
Som #løgnetiketter.
JAN DELL KJEMI-INGENIØR
Jeg mener, etter å ha vært i tusenvis av butikker
og prøvd å finne fabrikker som resirkulerer ting,
at resirkuleringsmerkingen på etiketter på plastemballasje er falsk.
Jeg har jobbet med de største og mest velkjente merkene
som lager sko, klær, leker.
Jeg har hjulpet selskaper med å finne ut hvordan man designer og produserer trygt,
effektivt, og på den mest miljøvennlige måten.
Og disse selskapene jobbet veldig hardt
for å gjøre fabrikkene sine effektive og ikke til skade for miljøet.
Men da de laget produktene og satte dem i butikkhylla,
snudde de ryggen til dem.
Og de sier: "Det er ikke vårt ansvar."
Du ser at plastemballasjen er overalt i butikkene i dag,
og forbrukerne kan ikke unngå den.
Sannheten er at det meste av plast kan ikke resirkuleres.
Dette er et eksempel på et produkt som har et resirkuleringsmerke
på dette flate plastlokket som ikke kan resirkuleres.
Jeg har dyp, bred ekspertise på dette feltet,
og jeg kan ikke bare tie.
Hvor var toalettpapirhyllene?
Der, ja.
Produsentene merker dem med piler som går rundt.
Veldig store piler
på all denne plastemballasjen
for å prøve å overbevise forbrukeren om at den kan resirkuleres.
De kan kjøpe med ren samvittighet. Kaster det i riktig spann. Null stress.
Ikke noe problem...
Det er slappe regler rundt emballasje.
La dette bli et blankt ark for kreativitet.
Ærlig talt, du kan virkelig si hva fanken du vil
med svært få konsekvenser.
Vis eksempler.
Plast nummer seks.
Forbrukerens oppfatning:
Dette produktet kan gjenbrukes igjen og igjen.
Ekte mening: Dette produktet samles inn og sorteres
og blir så sannsynligvis gravd ned
eller brent.
Levér i butikken.
Forbrukerens oppfatning:
Ta deg litt ekstra tid til å være en god borger.
Ekte mening: Butikkene samler inn plasten.
Deretter sender de den videre
så den kan bli gravd ned
eller brent.
Følgende symboler er stort sett meningsløse.
Men de gjør det lettere for forbrukerne å kjøpe ting
som sannsynligvis blir gravd ned eller brent.
Globalt resirkulerer vi mindre enn 10 %
av all plasten vi produserer,
så det er feil å fortsette å si
at forurensningsproblemet for plast kan løses
ved å resirkulere mer.
Løsningen er å lage mindre plast.
Disse kan ikke resirkuleres.
Det er søppel.
Dagens produsentselskaper forteller oss
at vi må kjøpe mer og ha flere ting.
Så lenge du resirkulerer, kommer alt til å gå bra.
Men de enorme haugene med plastavfall
over hele verden, beviser at dette ikke er sant.
Vi kan ikke resirkulere oss ut
av alle tingene som de vil vi skal kjøpe.
Glem aldri.
Når produktet er solgt og brukt, er det ikke lenger ditt ansvar.
Slapp av,
etter kjøpet klarer produktene seg vanligvis selv.
Skap kort fiksjonsfilm som viser etterlivet til en bevisst chipspose.
Spill dramatisk musikk.
Jeg ble bygget for å vare.
Skaperne mine vevde meg av metall og plast
og skapte et ugjennomtrengelig skall.
Men jeg ble brutalt ranet.
Jeg ble kastet vekk for å gå til grunne.
Men jeg ville ikke gi opp.
Jeg skal reise verden rundt
for å finne andre som deler min skjebne.
Ikke gråt for min skyld.
Jeg skal holde ut.
Klipp til produkt ti år frem i tid.
Hundre år frem i tid.
Matemballasje er fantastisk.
Andre eksempler på langvarige, men potensielt skadelige produkter er
nettbrett og mobiler,
klær laget av syntetiske plastfibre
og leker av diverse slag.
Hvis forbrukerne blir nervøse
for å kjøpe disse og andre lignende ting,
holder ikke en enkel, villedende etikett.
Du må kanskje investere i mer ekstrem beroligelse.
En tilnærming som kalles grønnvasking.
Og det er nesten alltid billigere enn å takle de faktiske problemene.
Bare se for deg en verden der en kjole
kan ha en positiv innvirkning på planeten.
Grønnvasking er når selskaper later som de bryr seg om bærekraft,
men faktisk bare... Kan jeg si "gir ****?"
De gir faktisk bare faen.
Det kan være subtilt, som å bruke naturomgivelser i reklame
eller få barn til å formidle beskjeden din.
Jeg er 11 år gammel og jeg elsker å resirkulere!
Eller bare utstrakt bruk av fargen grønn.
Alle produktene du lager, forårsaker faktisk miljøskader.
Jeg tror det er en del grønnvasking som foregår.
Og for meg betyr det at du er tvilsom.
Jeg bruker ikke uttrykket ofte,
fordi vi må være forsiktige med hvem vi peker på,
for det sier: "Du er en løgner." Og det er en kraftig beskyldning.
Det andre ordet er at mye grønn-ønsking pågår.
Det er når styret,
de som driver selskapene, tror at de gjør nok.
Moder Jord,
velkommen til Apple.
Hvordan var været på reisen?
Grunnen til at forbrukerne har tillit til selskaper,
er at de tror de gjør disse gode tingene.
Gjør noen av dem noen av de tingene? Ja.
På et nivå som virkelig utgjør en forskjell? Nei.
De aller fleste, nei.
Alexa, slå av lysene.
Grønnvasking er... Det er som en dobbel ondskap.
Ikke bare gjør du ikke det du sa du skulle gjøre,
men du er også
med på å passivisere folk.
KJØP NÅ MED ETT KLIKK
Til slutt bestemte jeg meg for å involvere meg
i å prøve å endre ting.
KJØP NÅ
Jeg ble med i en gruppe med andre ansatte.
Vi ville bare presse Amazon til å gjøre mer.
NY GRUPPECHAT AMAZON-ANSATTE FOR KLIMAET
De innkalte oss til et møte.
De ba oss holde møtet hemmelig.
De var veldig aggressive.
Jeg bare: "Hva skjer?"
Jeg sa: "Jeg vil kunne se barna mine i øynene om 20 år."
På den tiden tenkte jeg bare:
"Nå vet jeg at det vi gjør ikke er bærekraftig."
Amazon hadde ingen meningsfulle mål,
ingen datoer, ingen planer.
Det holder ikke å si:
"Vi skal måle karbonavtrykket vårt."
Vi ville at Amazon som bedrift skulle ha en helhetlig klimaplan.
Ingen saker er viktigere for kundene våre
og for vår verden enn klimakrisen,
og vi kommer til kort.
Jeg vil gjerne be Jeff Bezos ut på scenen,
så jeg kan snakke direkte til ham.
Jeg representerer 7 700 av hans ansatte.
Mr. Bezos kommer senere, takk.
Kan han høre denne talen?
Jeg antar det.
Vi sier: Bruk raseriet ditt,
fordi raseri skaper handling,
og handling skaper håp.
Amazon-ansatte vil gå
grunnet selskapets klima-tafatthet denne uken.
-Jeg går. - Jeg går.
Den planlagte hendelsen blir første gang i Amazons 25-årige historie
at arbeidere ved hovedkontoret i Seattle
har deltatt i en streik.
Og kvelden før streiken, kunngjorde Amazon sitt klimaløfte.
Jeff Bezos, grunnlegger av Amazon, lover at Amazon
skal bli et av de første selskapene
som oppfyller Parisavtalen og klimaløftene, ti år før tiden.
Ville Amazon virkelig kunne endres på en måte som gjør opp
for skaden de forårsaker?
Jeg vet ikke.
Ja, jeg påpekte det kjipe de gjorde.
Det var noe de virkelig ikke ville at skulle skje.
Glem aldri.
Du må alltid ligge ett skritt foran kritikerne.
Men samme hvor bra du gjør dette, vil din fremgang
likevel få utfordrende konsekvenser,
som du må lære å minimere.
Kom, la meg vise deg.
Se for deg 400 millioner tonn årlig plastavfall.
Se for deg 50 millioner tonn elektronisk avfall produsert hvert år.
Etter ti år som leder for Unilever,
følte jeg at jeg kunne påvirke verden mer
ved å bevege meg ut av næringslivet.
Hvis du driver forretninger bare på kort sikt,
bare for aksjonærene...
...og blåser i de negative konsekvensene av det du gjør,
da er det noe grunnleggende feil.
Men det er det vi har gjort.
Se for deg årlig avfall skapt i 2050.
Nok til å fylle Tokyo sentrum, og dobbelt av det vi tilvirker nå.
Så lenge vi definerer suksess som å produsere mer,
og mer profitt, tror jeg, dessverre,
at vi har et problem.
Husk at hvis forbrukerne blir klar over avfallsproblemer,
kan det påvirke økningen negativt.
Derfor må du lære å mer effektivt skjule problemet.
Ikke bli sett.
SKJUL MER
Regel fire. Skjul mer.
Se om du kan se hvor de er fra. Om de har noen merker, eller...
Mange av disse er fra merkevaren Dell.
Det er alle slags merker, ja.
Tre-i-én fakser, skrivere, alt.
Jeg har blitt kalt avfallets James Bond. Jeg vet ikke hvor det kom fra.
Arbeidet mitt er å spore avfall og få vite som skjer med tingene våre
som vi kaster til et magisk sted, "vekk".
Vi har alltid hatt avfall,
men det har økt veldig i volum og er mye giftigere
og vedvarende i miljøet.
Akkurat nå, i dag, sporer vi rundt 400 enheter.
Vi liker å bruke LCD-flatskjermer.
Vi setter sporingsenheten et sted, for eksempel her,
setter alt sammen igjen,
og leverer den til såkalt gjenvinning.
Og så ser vi hva som skjer med den.
Dette var et gjenvinningsanlegg i Dresden, Tyskland,
der vi leverte en LCD-skjerm.
Vi fulgte etter den tvers over Tyskland til Antwerpen i Belgia.
Avfallshandlere foretrekker Antwerpen,
fordi de har mindre evne og kapasitet til å passe på.
Det skal være ulovlig å sende denne typen elektronisk avfall til utlandet,
men selskaper finner alltid måter å omgå reglene på.
Vi snakket med eksportørene, og de sa:
"Vi kommer oss forbi tollen ved å legge en 100-dollarseddel
innenfor containerdøra."
De tar pengene og lar gladelig alt passere.
Sporingen fortsatte
og endte opp i Thailand.
Og der kan du se mange ping.
Vi kom oss på Google Earth,
så på det, og til slutt dro jeg dit.
Da jeg ankom, var det til en forferdelig scene.
Arbeiderne knuste alt for hånd.
Det frigjør mange giftige stoffer underveis.
Det er ingen som tenker på det
når de designer disse produktene.
Min personlige erfaring,
om du er designer eller ingeniør i denne typen bedrift,
er at avfall aldri er et tema.
Det er ikke noe møte i et firma som bygger laptoper
eller telefoner
der man snakker om hva som skjer til slutt.
Jeg har flashbacks til bestemte samtaler
om å designe virtuell-virkelighet-hodetelefoner.
De har et batteri på innsiden.
Batteriet er forseglet og plassert på en måte
som gjør at det ikke kan byttes ut for å forlenge levetiden.
Og jeg vet at det er en slags en tikkende bombe
rundt om i verden av flere millioner slike VR-hodetelefoner
som vil bli til e-avfall uten å kunne repareres først.
Og jeg føler delvis ansvarlig for det.
Når en enhet når slutten på levetiden,
går den lengre ned på avfallskjeden til en eller annen
del av verden som har mulighet til
å kvitte seg med materialet, kanskje på utrygt vis.
Grunnen til at det fraktes over halve kloden,
er å utnytte og dra fordel av svakere økonomier
for å gjøre noe det er dyrt å gjøre skikkelig.
De får noen andre til å betale,
men de betaler ikke med penger, men med helsen.
Ingredienser i elektronikk innbefatter tungmetaller,
kadmium, bly, kvikksølv,
bromerte flammehemmere, som kan skape store problemer
med kreft og fruktbarhet.
Så disse tingene er ikke bare søppel. Disse tingene er farlig avfall.
Forbruk vil alltid generere avfall.
Det er best å fokusere på noe morsommere.
Herregud!
Og ikke glem at overraskelsen din kommer.
Husk at jo mer du selger,
desto mer kreative må avfallsløsningene dine være.
Dette er veldig tydelig i den økende moteindustrien.
Vis de mange innovative måtene å håndtere brukte klær.
Klipp til snakkende sko.
Hei, her borte.
Hva skjer?
Du lurer kanskje på hvordan jeg havnet her.
Jeg er faktisk en av de heldige.
Problemet er at siden vi er laget av plast,
lever vi veldig lange liv.
Familien min har sett det meste.
Faren min ble sendt til den chilenske ørkenen for å pensjonere seg.
Det sies at man kan se ham fra rommet.
Fetter Mikey er den jeg syns mest synd på.
Han ble gitt til veldedighet.
Han trodde han skulle få et nytt hjem.
Han ble pakket sammen med mange andre og sendt tvers over kloden.
Da han kom frem,
oppdaget han at ingen ville ha ham.
Folk sier: "Jeg ga bort klærne mine."
De ser for seg at "bort" er noe abstrakt.
Men vi arbeider på bakken.
Borte er her.
Jeg elsker å designe, men begynte ikke med styling før på universitetet.
Jeg har ikke en fast stil. Jeg eksperimenterer alltid.
Ghana har en fantastisk historie med design, innovasjon og mote.
Men de siste ti årene har tekstilavfall blitt et stort problem her.
Mange merkevarer oppmuntrer folk i Europa og i USA til å donere gamle klær.
Jeg har ryddet i skapet,
og jeg har to søppelsekker med klær å kaste.
H&M bruker gamle klær til gjenvinningsprosjektet.
Du får 15 % avslag på ditt neste H&M-kjøp.
Mange av de donerte klærne blir eksportert til steder som Ghana.
Problemet er at veldig mange klær blir sendt hit,
og vi kan ikke takle disse mengdene.
Klærne havner på dynga, eller skylles av regnet
opp på de lokale strendene.
Oi.
For en haug.
Det kommer rett og slett for mye klær.
Vi er tretti millioner mennesker i Ghana.
Og 15 millioner plagg kommer hver uke.
Jeg skal slutte å plapre, og så går vi på H&M.
Jeg vil si at noen merker har fått folk til å føle:
"Billig nok til å kjøpe."
Selv om plagget varer et par vask, er det verdt pengene.
Vi åpner og prøver den nye Barbie-kolleksjonen fra Zara.
Fra det synspunktet har merkene endret kundenes psyke.
Men merkene tenker ikke på hele syklusen.
Hva med det du kaster? Kjedene tar ikke ansvar for det i dag.
Jeg bestilte for 500 dollar på SHEIN.
Dette er et problem som påvirker alle på Jorden.
Polyester er en type plast laget av olje.
Den største virkningen vi ser nå
er at når du vasker syntetiske polyesterklær,
kommer det ut mye mikroplast.
Og det går inn i vannkretsløpet og kommer tilbake i det vi spiser.
Det vi finner, er at du spiser plast.
Det går inn i lungevevet
og gjennom blodcellemembranen.
Under et mikroskop ser bitene små og skarpe ut,
med harde kanter, så de slår inn
og gir betennelse hvor du ikke vil ha den,
og fører til sykdom.
Jeg kan ikke tro mine egne øyne.
Se, det er plast.
Se!
Jeg kjenner klesmerkene. De vil at folk ikke skal vite
hvordan virkeligheten er på bakken.
Bare stopp. Det er altfor mye klær i verden.
Bare stopp, for faen.
Du tenker kanskje: "Jeg ser ned gata.
Jeg ser ikke avfall overalt."
Men vannet vårt og luften vår blir infisert.
USA
Kjemikaliene i avfallet vårt
blir ikke der de er, på søppelfyllinger over hele verden.
Dette er giftstoffer som kommer til å lekke ut i miljøet.
Til syvende og sist gir de alvorlige helseproblemer.
Vi snakker om nevrologiske lidelser,
kreft, alvorlig kronisk sykdom.
Avfall er ikke noe du kan feie under teppet lenger.
Og selv om jeg tror
at mange ønsker det forble skjult, blir det ikke det.
Leksen er at det er umulig.
Det går ut i lufta, ut i bakken og ut i vannet.
Det er ikke noe mer.
Velg giften din.
Jeg tror samtalen rundt min personlige utvikling
er en slags skriftestund
når jeg ser tilbake på det jeg gjorde innad i moteindustrien.
Når du så på økningen
varer du solgte per måned, per kvartal, per år...
...blir det bare helt...
Det blir som en syklus av smerte.
Det kan gi deg og familien din en behagelig livsstil,
men du må forsone det med ting som er viktige for deg
som menneske.
Du kan ikke gjemme deg for medskyldigheten din lenge.
Så jeg trakk meg respektfullt fra jobben min i slutten av 2019.
Å bruke all min innsats og all min energi
resten av livet på å fikse noen av problemene
som jeg kan ha bidratt til...
Jeg vil ikke tulle rundt. Jeg bidro til det.
Jeg må være helt ærlig med deg nå.
En profittmaksimeringsstrategi
vil føre til uunngåelige endringer av miljøet.
Tre, to, én...
Ikke vær redd.
Din videre suksess forsinker de mest ekstreme effektene som påvirker deg.
Du må bare overbevise andre
om at du løser problemet.
Fem.
Kontroller mer.
KONTROLLER MER
Klipp til fargede lys.
Gi oversikt gradvis for å øke interessen.
Selv om jeg ikke har én fysisk form,
er vi på et nivå i forholdet
der det kanskje er nyttig å forestille seg en.
For å fullføre regel fem,
må du nå mestre den subtile kunsten som full kontroll er.
Husk, når du tar kontrollen, vil problemene bare forsvinne.
Jeg har hørt at å se Jorden fra rommet
endrer hele perspektivet du har på verden.
Når jeg ser tilbake på Jorden der oppe fra,
virker atmosfæren så tynn.
Verden er så begrenset og så skjør.
Aldri glem
at kontroll alltid bør starte med dem i din egen organisasjon.
Lær å kontrollere dem, og du vil kunne lykkes.
Etter hvert kom jeg til det nivået
hvor du begynner å få lederstillinger, som mellomleder og oppover,
og jeg så på
veilederdokumentet for å bli leder, og det var på én side.
Det var bare sånn:
"Vil du...
Forplikter du deg til
å støtte selskapet, uansett?"
De vil kontrollere historien,
og de vil ha bare én stemme som forteller alle
historien de vil at alle skal tro på.
"Vi er et klimaselskap."
"Vi er den beste arbeidsgiveren i verden."
Og de er veldig gode på den indre vinklingen,
og de vil ikke at noen skal forstyrre historien.
Amazon, setter planeten aller først
etter å ha sikret seg navnerettigheter til Seattles KeyArena.
Amazons klimaløfte hørtes bra ut på papiret.
Men de regnet faktisk bare med
rundt 1 % av varene de solgte i utregning av karbonavtrykket.
Og Amazons utslipp økte faktisk med 40 %
i de to årene etter at Jeff ga klimaløftet sitt.
Jeg følte at jeg sto på riktig side av historien.
Vi presset på for å få til større forandringer,
og det var en følelse av fremdrift.
Amazon hjelper fortsatt olje- og gasselskaper
med å oppdage og utvinne mer fossilt brensel raskere.
Så lenge dette fortsetter, vil ansatte fortsette å si fra, og å gå.
Vi kom sammen med lagerarbeiderne,
og vi følte at vi hadde styrke til å tvinge Amazon
til å ta det miljømessige og sosiale ansvaret mer alvorlig.
Det neste som skjedde var sjokkerende,
men ikke overraskende.
Klimaforandringer påvirker værforholdene
som ødelegger land over hele verden,
og Amazon har tenkt å true sine ansatte.
En e-post delt med The Guardian viser at Amazon har startet etterforskning
av en av de ansatte, Maren Costa.
Jeg hadde en vanlig dag der jeg jobbet hjemmefra.
Jeg logget inn på et virtuelt møte.
VENT. MØTEVERTEN SLIPPER DEG SNART INN
Jeg kom inn på videosamtalen
og der var det en personalansvarlig jeg ikke gjenkjente.
Og hun sa...
"Tar du opp denne samtalen?"
- Jeg sa: "Nei." - Hun sa: "Ok."
"Fordi du har brutt interne regler, har du mistet din rett
til å jobbe for Amazon,
og med øyeblikkelig virkning,
jobber du ikke for Amazon lenger.
Nå legger jeg på.
MØTET ER AVSLUTTET AV VERTEN
Etter 15 års arbeid der er karrieren din plutselig over.
Etter Amazon tok jeg et friår.
Men jeg prøvde å tenke på hva jeg kunne gjøre.
Det føltes bare som
at å jobbe innen høyteknologi
var ikke stedet for påvirkningskraft for å endre systemene
som vi må endre.
De må presses.
Og derfor
begynte det å bli tydelig for meg
at stedet for mest innflytelse ville være i regjeringen.
Jeg stiller nå til valg for Seattle byråd.
Når individer utfordrer ditt verdenssyn,
vil det alltid være vanskelig å ha kontroll.
Hold deg rolig.
Hvis du har fulgt disse reglene riktig,
vil du nå være umåtelig rik.
Smilende solbrille-emoji.
Gratulerer.
Du har nå fullført del én til fem av denne interaksjonen.
For å befeste leksjonene,
har forskning vist at en sang er den beste måten
for lagring i menneskehjernen.
De største truslene mot suksess
vil komme fra individuelle fiender som forenes.
Vær alltid på vakt.
Start musikken.
I næringslivet
Hvis du vil utmerke deg
Lytt nøye til reglene
Som jeg skal fortelle
Én, selg mer
Sørg for at du alltid ser bra ut
- To - Kast mer
Lær deg å ignorere hatet
Vi ønsker alle velkommen hit i dag til denne høringen
om retten til å reparere.
Jeg prøvde å følge deres regler.
Vi prøvde å spørre pent, men innså at spillet var rigget.
Vi måtte endre spillereglene.
Hva svarer du på forslaget
om at retten til å reparere skader bedrifter i USA?
Spørsmålet er hvem som bestemmer hva som skjer med tingene våre.
Hvem bestemmer hvert steg på veien?
Apple kunngjorde et nytt program som tillater brukerne
å fikse sine egne iPhoner uten å bryte garantien.
Oi. Jeg trodde jeg så en gris fly gjennom nyhetsredaksjonen.
Tre...
Lyv mer
Mens du opplever vekst uten stopp
Fire...
Skjul mer
Skjul skadene du forårsaker
Som leder for et elektronikkselskap,
er ikke regulering et ord jeg bruker i tide og utide,
men vi har hatt medgang i Europa.
Vi har medgang nå i New York,
med reparasjonsretten som innføres.
Hvis selskapene ikke vil fikse det selv,
vil myndighetene gripe inn og tvinge dem til å gjøre
det rette for forbrukerne og miljøet.
Klar for siste leksjon. Det er det viktigste av alt.
Fem...
Kontroller mer
Og verden er din
Om jeg hadde en tryllestav eller var verdensleder,
ville jeg sørget for at alle selskap som lager forbruksvarer
måtte ha en sluttplan for dem.
Uansett om du jobber med bil...
...uansett om du jobber med mote
eller telefoner.
Hva som helst.
Alle bransjer må ta ansvar
for hvor varene de produserer, skal ende.
Ikke legg det på forbrukeren og gjør det til vårt ansvar.
Det er ditt.
Følg disse reglene
Og du vil lykkes
Hold dem hemmelige for våre fiender
Hvis du er i tvil
Må den aldri uttrykkes
Nå er vi venner
Jeg må tilstå noe
Det var ingen overraskelse
Det var bare løgn
Jeg må be om unnskyldning
Jeg angrer ingenting.
Bare del informasjonen i denne interaksjonen
med andre pålitelige brukere.
Spredning av misinformasjon kan ha negativ effekt på salget.
Vi kan bestemme at dette ikke er måten vi vil leve på
og flytte alt i en annen retning.
Det kan virke håpløst, men det finnes måter
vi kan presse selskaper til å endre måten de gjør ting på.
Det gjør meg opprømt.
Jeg burde skamme meg over det vi gjør.
Men jeg vet at det er en måte å fikse det på.
Hold på elektronikken din lenger og fiks ting om du kan.
Eller finn en venn som kan hjelpe deg.
Hvem kan du snakke med? Undersøk litt.
Få kontakt med rådsmedlemmer, folk som har makt,
som kan gjøre noe med saken.
Kan ikke resirkuleres.
I Frankrike er det en lov som sier
at drikkelokk ikke kan være av plast, de må være av papir.
Og dette gir meg håp.
Her er den første 100 % plantebaserte skoen.
Vi kan kverne den og putte den i jorden.
Ble litt nerd, men jeg elsker det.
Vi trenger absolutt elektronikken vår.
De er verdt å skape, men på en smartere måte.
Dette er min personlige laptop.
Jeg tar av dekselet.
Vi har batteriet her nede i bunnen, veldig lett å erstatte.
I stedet for å limes og forsegles, kan alt her repareres.
Si nei til rask mote, si nei til engangsartikler,
vannflasker, kaffekopper,
swag, alt sammen.
Hvis du tror du trenger noe, legg det i handlekurven,
og la det ligge i en måned.
Vil du fortsatt ha det etter en måned, kan det være noe du trenger.
Nettopp. Bare kjøp mindre.
Det går bra.
Livet handler om opplevelser og folk. Tingene støtter det, men er ikke målet.
Det er ikke hovedsaken.
Den som dør med mest ting, vinner ikke.
Tekst: Maria Schrattenholz