Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Der er mange historier om ridderlighed,
hvor en heltemodig ridder redder en ungmø i knibe.
Dette er ikke sådan en historie.
Der er det.
Dan formation.
Lad os dræbe bæstet.
For hæder!
Vær på vagt.
Dan en linje!
Stå fast!
ÅRHUNDREDER SENERE…
…I ET LAND LANGT BORTE
Jeg kunne ikke finde mere.
Tog du vægtæpperne med til byen, som far bad om?
I morges.
Vi bør også tage skindene med og gardinerne.
Ikke gardinerne!
Du hader mønsteret på dit værelse.
De har et formål.
Vores folk fryser, Floria.
Og de sulter.
Hvem ville drage helt herop?
Hvorfor rejser de, Elodie?
De har intet tilbage her.
Jeg har ikke nok. Jeg er sulten.
Stil op i kø for at få mad.
Stå til en side.
Jeg er sulten.
Godt så.
Væk! Det er mit!
-Giv mig min mad! -Slip mig, gamle!
Du har fået nok.
Del det med din søster.
-Så du, hvem det var? -En fremmed, frue.
De må tage så meget brænde, de kan bære.
-Det sørger jeg for. -Kom.
-Videre. -Ja.
Tilbage i køen!
Jeg vil møde hende.
Far?
De må være Elodie.
Ja.
Hun er passende.
Vi afventer Deres svar.
Tak, Deres Hellighed.
Denne vej.
Hvad foregår der, far?
Hvem var det?
Stedmor?
Hvad er det?
Fra dronningen af Aurea.
Et frieri.
Du godeste.
-Jeg har fundet en passende. -Må jeg?
Han er prins.
Prins?
Jeg ved, du altid har været rejselysten som din mor.
Tag ud og se verden.
Denne mand har en flåde og hestevogne med guld.
Derfor skal man ikke gifte sig.
Vi har brug for det.
Vores forråd er tomt.
Vi klarer os ikke til tøvejret.
Dit folk har brug for dig.
Hør.
Det er vores levned.
Til bagbord.
Bagbord.
Hvad er der galt?
Ikke noget.
Det er naturligt at være nervøs,
når man skal møde sin mand og hans familie.
De er fremmede.
Jeg havde ikke hørt om Kongeriget Aurea, før far overraskede mig.
Pas på linerne.
Er I blevet vanvittige? Hvad laver I deroppe?
Kom herned.
Kom.
Skal din prins se dig sådan?
Bange, kold som et lig.
Med en dryppende næse og våd.
Hvad har jeg ikke sagt på hele turen?
Førstehåndsindtrykket er alt.
Kom så, løft.
Se lige.
Jeg har godt nyt, piger.
Kaptajnen siger, at vi snart er ved Aureas kystlinje.
Det er når som helst nu.
Far.
Hvad i alverden?
Det ligner nærmest…
En drage…
Der sker ikke noget.
Du godeste.
Det er storslået.
Deres Kongelige Højheder,
velkommen til Kongeriget Aurea.
Den kongelige familie er til bøn,
men de har fået besked om Deres ankomst.
Deres værelser er blevet gjort klar.
Følg venligst med.
Drømmer jeg?
I så fald vil jeg flytte ind og aldrig vågne.
Hvis folk her skal tro, at vi hører til,
bør du ikke lade dig imponere så let.
Hvad synes du, Ellie?
Jeg kendte vist ikke til velstand.
Jeg håber, at De kan lide det.
Der er gjort klar til et bad.
Og middagen er klar.
Ved daggry vil jeg føre Dem hen
og møde Hans Kongelige Højhed.
Henry, prins af Aurea.
Hold op med at røre ved alting.
Er der noget galt?
Jeg håber, at han er venlig.
-Og belæst. -Ja.
Flot.
Lad os give Elodie lidt fred.
Så kan hun finde sig til rette, og det samme kan vi.
Bestemt.
Kom.
Min frue.
Alle venter.
Ellie?
Jeg kan ikke sove.
Det er ikke til at forstå, at du skal bo her.
Slet ikke.
Jeg tænker hele tiden, at hvis mor levede,
ville jeg kunne tale med hende om det.
Måske kan du tale med stedmor.
Hun vil dig det godt, selvom hun er…
Trættende?
Det skal nok gå. Det vil du se.
Du er Elodie. Du kan gøre alt.
Hvad er Deres største styrke?
Jeg taler altid sandt, Deres Majestæt.
Det vil nogle kalde en svaghed.
Kender De Deres hjerte?
Det vil jeg mene.
Hvad siger det til Dem nu?
Det banker for hårdt til, at jeg kan høre det.
Rejs Dem.
Jeg hedder Henry.
Det glæder mig endelig at møde Dem.
Det gælder alle.
Min søn underdriver vores glæde.
Og jeg må sige,
at Deres far har underdrevet Deres skønhed.
Min far er ellers ikke typen, der underdriver.
Og hun besidder vid.
Om man ønsker det eller ej.
Og De må være Floria.
Selv i et hårdt klima kan en skøn blomst vokse.
Jeg elsker Deres slot.
Jeg elsker det virkelig.
Helt vildt meget…
Deres Majestæt.
Og føl Dem bare hjemme.
Vi ældre mennesker har trivielle sager som bryllupper at se til.
Ja…
Deres korrespondance nævnte visse sager,
De ønskede at tale om.
-Vi to kan tale om det i enerum. -Ja.
Vi skal ikke kede de unge mennesker.
De har langt vigtigere ting for.
De skal lære hinanden at kende.
Har De spørgsmål til mig?
Om hvilket emne?
De kan vælge emnet.
Hvad synes De om mig?
Hvabehar?
De virker uinteresseret, hvilket er Deres ret,
men jeg gifter mig af nød og vil vide,
om De kan lide mig.
Hvis min attitude fornærmer Dem, undskylder jeg.
Jeg vidste ikke, at De giftede Dem af nød.
Mit hjemland er præcis, som Deres mor forklarede.
Barskt og goldt.
Denne forening vil redde os.
Jeg har accepteret det.
Min lykke er en lille pris at betale for mit folks fremtid.
Er der noget galt?
Det er blot…
I Deres brev inden ankomsten lød De anderledes.
Anderledes. Hvordan?
Langt mere…
…rosenrød.
Måske fordi min stedmor dikterede det meste.
Og hjertet var min søsters idé…
Hjertet.
Jeg troede, det var et provinsielt emblem.
Har De tegnet det?
Det er da en labyrint, ikke?
"Gid De lærer mit hjerte at kende."
Det er meget kløgtigt.
Jeg lavede dem til Floria, da hun var lille.
-Må jeg spørge Dem om noget? -Bestemt.
Følger de Dem altid så tæt?
Lige nu giver de mig plads.
Det må være hårdt.
Det er det faktisk.
Jeg så nogle heste stå uden opsyn ved staldene.
Kan De ride?
-Hvem har lært Dem at ride sådan? -Min mor.
Hvor skal vi hen nu?
Det kommer an på, hvad De vil se.
Alt.
Udmærket.
Hvad er der sket?
Sig dog noget.
-Bliver brylluppet til noget? -Ja.
Blev I enige om en fair pris for bruden?
Mere guld end jeg kunne forestille mig.
Hvorfor så det udtryk?
Det er intet. Alt er fint.
Du har vel ikke sagt noget pinligt.
Nej.
Det er vigtigt, at vores to familier enes.
For alles skyld, ikke blot for Elodies.
Der er ikke noget galt!
Jeg så noget højt oppe på bjerget i går nat.
Fakler.
Så De det?
Jeg kunne ikke sove.
Det var en gammel ceremoni.
Eller rettere en af tre.
De betyder meget for min familie.
For hele vores kongerige. De…
De ærer vores forfædre.
Derfor valgte min mor disse dage til brylluppet.
Det er smukt.
Det er det vel.
Jeg har intet at sammenligne med.
Må jeg betro Dem noget?
Ja.
Mit største ønske er at se verden.
At rejse ud og se den rigtigt. Forstår De mig?
Det gør jeg faktisk.
Det er min største drøm.
I så lang tid som jeg kan huske, har jeg villet udforske fjerne lande.
Dem man blot læser om.
Det kommer vi måske til en dag.
Måske.
Og det orange i dette område.
Alt er så smukt, Deres Majestæt.
Det glæder mig.
Meget elegant.
De har en ulastelig smag.
Alt er så udsøgt.
Undskyld, men har De noget på hjerte?
Jeg ønsker blot at lære Dem at kende,
da vi jo snart er i familie.
Det må være spændende for Dem.
Deres far var rebslager, ikke sandt?
Den bedste i byen.
Og her står De. De er nået så langt.
Man bør dog ikke glemme sin stand.
Eller ophøje noget,
som blot er en handel affødt af nødvendighed.
"Nødvendighed"?
Deres familie mangler penge.
Min familie mangler en brud.
Vi har ikke brug for mere familie.
Jeg ønsker Henry og Eloise det bedste.
-Jeg ville blot… -Elodie.
Hvabehar?
Min steddatter. Hun hedder Elodie.
Det sagde jeg også.
Farvel, lady Bayford.
Den er perfekt.
Alt her er så perfekt.
Stedmor.
Er der noget galt?
Elodie,
vi har ikke altid haft et tæt forhold,
men lyt til mig.
Brylluppet er en fejltagelse.
Hvad?
Jeg er ikke med.
Jeg stoler ikke på disse mennesker.
Det er svært at forklare, men en mor kan mærke sådan noget.
I går var du henrykt over stedet.
Floria.
Jeg tog fejl.
De er måske nok royale, men det gør dem ikke til gode mennesker.
Okay…
-Hvad synes far? -Han vil ikke tale om det.
Og når jeg udtrykker min bekymring, snerrer han ad mig.
-Fordi du er urimelig. -Det er nok.
Jeg sværger, at jeg vil dig det bedste.
Afbryder jeg?
Nej.
Det er bare…
…pigesnak.
I morgen er en stor dag, og pigerne skal hvile sig.
Tænk over det. Du har stadig tid.
Tid til hvad?
Jeg håber, du ved, hvad du gør.
Godnat, mine engle.
-Godnat, far. -Godnat, far.
Godnat.
Hold da op.
De må nu kysse bruden.
Foran jer står min søn og min nye datter, Elodie, prinsesse af Aurea.
Farvel, far.
Jeg håber, at jeg bliver halvt så smuk som dig.
Dobbelt så smuk.
-Jeg elsker dig. -Jeg elsker dig.
Hey!
Hvor skal vi hen?
Kan De huske, at jeg nævnte ceremonierne på bjerget?
Ja.
Vi skal ære mine forfædre.
Velkommen, prinsesse.
I generationer har det været vores opgave, vores pligt,
at beskytte vores folk.
Prisen er høj, men det samme er belønningen.
I aften
bliver De en del af en lang række kvinder, der har hjulpet med at opbygge kongeriget.
Da vores forfædre gjorde krav på øen,
fandt de, at de ikke var dens eneste beboere.
Et væsen boede her først.
Det sidste af sin slags.
Med en voldsom blodtørst
forlod bæstet sin hule og angreb byen.
Derfor samlede kongen sine soldater for at hævne sig.
Deres stål kunne ikke måle sig med monsteret,
og de døde alle.
Alle på nær en.
Der ventede kongen en langt værre skæbne.
Han skulle aflevere sine tre elskede døtre, og så kunne øen deles.
En ondskabsfuld tortur.
Han forgudede døtrene,
men hans pligtfølelse var større.
En pagt blev indgået.
De tre prinsesser mødte deres skæbne i bæstets mave,
og et kongerige blev født.
Dette offer fejrer vi i hver generation.
Traditionen går århundreder tilbage.
Din hånd, mit barn.
De arver nu en ære og pligt, prinsesse Elodie af Aurea.
Lad vores slægter mødes og blive til en.
Hun er nu af royalt blod.
For at sikre at vores kongerige blomstrer for evigt,
skal De nu betale til riget.
Kast mønten ned i kløften.
Ceremonien er nu overstået.
I kan nu drage tilbage.
Det er meningen, jeg skal bære Dem.
Jeg har det fint med at gå.
Floria ville have elsket det.
Luk øjnene.
Jeg har Dem.
Undskyld.
Nej!
Hjælp mig!
Hjælp!
Er der nogen?
Det er ikke min.
Jeg er offeret.
Din stakkel.
Hvad er der sket dig?
Giv mig styrke, mor.
Mor?
Dit navn, lille fugl?
Sig dit navn.
Elodie.
El-o-die.
Spændende.
Hvad vil du?
Jeg ønsker det, der blev lovet.
Det, der skyldes.
I hver generation skal din slags betale.
Min slags?
Din royale duft forråder dig.
Den er i dit blod.
Og nu min yndlingsdel.
Flygt.
Gjorde jeg dig fortræd?
Vil du ikke sige noget?
En af de kloge.
Sidste gang var det overstået så hurtigt.
Nej.
Mor ville ønske, at du kæmpede.
Nej.
Han er prins.
De skal lære hinanden at kende.
Mit største ønske er at se verden.
Det kommer vi måske til en dag.
En til kjolen.
Bare rolig.
Jeg gør dig ikke noget.
Der havde jeg nær fanget dig, lille fugl.
Du gemmer dig nu som de andre.
SIKKER HER HUN KAN IKKE NÅ
Det gør ingen forskel.
Denne historie ender altid på samme måde.
V.
Victoria.
Beatrice.
Artemis.
Genevive.
Fatima.
Carlotta.
Hvor mange?
Kom nogen ud?
Jeg vil ikke.
Kan nogen…
Det er en løgn.
Af med jer.
Jeg beklager
at have undervurderet dig.
Et kort.
Hvor er jeg?
Et træ.
Indgangshulen.
Videre til fuglehulen.
Gennem den snoede tunnel…
…til vandet.
Hulen med lysormene.
Fortsæt ned.
SIKKERT
Jeg er her.
Hvordan kommer jeg ud?
Er det der?
Kom en prinsesse ud?
Tre gange. Tag den midterste vej.
En musiknode.
Krystaller.
Fortsæt.
Og så er jeg fri.
Den midterste gang.
Musik.
Krystaller.
Det er her.
Ønsk mig held og lykke.
Du kom ud.
Nej!
Elodie.
Flyv, lille fugl.
Hallo!
Jeg er her! Hjælp!
Hjælp!
Hallo!
Du kan ikke komme ud, prinsesse.
IKKE SIKKERT
Det kan ingen af jer.
Tre blev taget.
Tre skal gives.
Elodie!
Hvad nu?
Elodie!
Fortsæt.
Jeg har gjort, hvad De betalte for. Jeg venter oppe.
Du kan tro nej.
Du blev hyret til at finde hende.
Ingen tager herfra uden min datter.
Elodie!
Et væsen boede her først.
Det sidste af sin slags.
Det er en løgn.
Tre blev taget.
Dræb de afskyelige unger.
Dan en linje!
Skån mig.
Vis nåde.
Du får hvad som helst.
Døden er ikke nok for dig.
Du skal kende min smerte.
Elodie!
Vær stille, hun kan høre jer.
Jeg advarede Dem. Bæstet ligger på lur i hulen.
-Det har taget hende for at spise… -Hvor er den hule?
Deres datter har været her for længe.
Hun må være død.
Elodie!
Jeg har hørt, at bæstet er blevet jaget.
For dets blod.
Vrøvl.
Hvorfor er du her?
Jeg vil have min datter.
Far.
Vær venlig.
Jeg beder dig.
Det er ikke min nåde, du bør bede om.
Kald på hende.
Lever hun?
Lever Elodie?
Jeg kan lugte hende.
Hun skjuler sig.
Kigger på.
Kald på hende.
Nej.
Kald på hende.
Elodie.
Kan du høre mig?
Jeg har begået en stor fejl.
At ofre det, jeg elsker allermest.
At give dit liv i bytte
for mit folks.
Jeg troede, at jeg kunne tage guldet.
At jeg kunne leve med mig selv.
Mit valg.
Men det kan jeg ikke.
Jeg kan ikke.
Bed hende komme til dig.
Sidste chance.
Elodie. Hør mig.
Jeg er din far. Du skal adlyde mig.
Jeg beordrer dig.
Kom ikke frem!
Nej.
Nej!
Ellie.
Brug rebene.
Din stedmor og Floria,
de venter på skibet.
Tilgiv mig.
Af sted!
Den fandens pige. Jeg vidste, hun ville give problemer.
-Hvor skal du hen? -Jeg løser det.
-Stop! -Tilbage!
Elodie.
Åbn!
Flyt dig!
Væk!
Grib hende.
Det må I ikke!
-Nej! Hun er blot et barn. -Nej!
Vi blev lovet en datter.
-Stedmor! -Nej!
Floria!
Elodie.
Stedmor.
-Elodie. -Stedmor.
Gudskelov.
Er du okay?
Jeg klarer mig.
Hvor er Floria?
De tog hende til hulen som erstatning for dig.
Jeg forsøgte at stoppe dem.
Jeg må redde hende.
Nej, jeg gør det. Jeg kan finde hende.
Måske er det for sent.
Nej.
Ikke hvis jeg kan gøre noget.
Din far…
Af sted.
Lad mig gå!
Gør det ikke.
Mor, det er nok nu. Hun er for ung.
En prins beskytter sit kongerige uden tøven eller brok.
Giv mig din hånd.
Jeg kan ikke gøre det. Hun er kun et barn.
Du er svag.
Nej! Gør det ikke!
Slip mig!
Slip!
Kast hende i.
Floria!
Jeg finder dig.
Mine små…
De lod jer ikke leve.
Sådan vil det også gå Elodie.
Din søster vil prøve at finde dig.
Nu kommer hun.
Kan du høre mig, Floria?
Vågn op!
Vi skal skynde os.
Floria!
Ellie.
Du lever.
Jeg får dig ud.
Mit ben. Jeg slog det i faldet.
Vi har ikke tid.
Nej. Ikke endnu.
Hvad nu?
Du må skjule dig.
Hvad med dig?
Hun skal høre sandheden.
Kom.
Hvor skjuler du dig?
Drage.
Det vil ikke dræbe mig,
men det vil gøre mig vred.
Godt.
Jeg er også vred.
Vi er begge blevet løjet for.
De sagde, at du angreb deres by.
At kongen kom for at forsvare sit folk.
Han kom uprovokeret.
Jeg ved, hvad de gjorde.
De dræbte dine børn.
"De"? Du!
Din slags, din slægt.
Nej!
Mine døtre var de sidste i min slægt.
Derfor tager jeg deres døtre til mit sidste åndedrag.
Men det har du ikke gjort. Vi er ikke deres døtre.
Flere løgne.
Ellie!
Nu skal du lære mine døtres smerte at kende.
Jeg er ikke en af dem.
Jeg kan lugte det i dit blod.
El-o-die.
Accepter din skæbne…
…som jeg har accepteret min.
Vi skal dø alene.
Nej.
Jeg har en hær med mig.
Alle de uskyldige kvinder, hvis liv blev stjålet hernede.
Din slags var aldrig uskyldige.
Så gør det.
Vis mig din ild.
Nå?
Hvad venter du på?
Brænd mig.
Brænd mig!
Min søster havde det samme.
Det havde vi alle.
Sådan gør de os royale.
Det er blodet, du kan lugte.
De har snydt dig.
Du har dræbt uskyldige døtre, ligesom de gjorde.
Så afslut det.
Nej.
Jeg er færdig med at gøre som befalet.
Elodie.
De må tro mig. Jeg har ikke lukket et øje siden…
Siden De forsøgte at dræbe min søster?
Jeg var tvunget.
Du skal ikke forklare dig over for den…
…gemene borger.
Skal hun være den tredje?
Prinsesse nummer tre.
Hun er den sidste, og så kan jeg ægte den, jeg…
Det er nok.
Du aner ikke, hvad vi har gennemlevet.
Du kender ikke vores historie.
Tag Deres familie med
og flygt.
Kom. Vi går.
De får alle en sidste chance for at gøre det samme.
Ingen?
Dit ubehøvlede pigebarn.
Mener du, at vi skal frygte dig?
Hvorfor?
Fordi du flygtede fra dragen?
De skal ikke frygte mig.
Her slutter Deres historie.
Flygt!
-Det er dragen! -Flygt!
Nej!
Giv mig en hånd med tønden.
Hold fokus, gutter.
Det kan du ikke mene.
Jo.
Vi leder det sammen.
Vi har masser af forsyninger.
Nok til denne vinter og den næste.
Åh, Elodie.
Du er den eneste, jeg tør betro opgaven, mor.
Må jeg også hjælpe?
Floria.
Det forventer jeg.
Stedmor, kom og se.
Du godeste.
Mylady, hvilken kurs skal vi sætte?
Hjem.
Tekster af: Emil Tolstrup vi sætte?