Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Тайното общество винаги го е имало.
Раждаш се в сенките.
Царуваш в сенките. Умираш в сенките.
Знаеш ли какво остана в квартала? Четирима палячовци...
... които публикуват цитати в социалните мрежи.
Перчат се като пауни.
Ще ти кажа нещо. Нямаме нужда от пауни тук.
Нужни са ни лисици с остър нюх,
които могат да надушат опасността.
Нужни са ни лъвове, които да сдъвчат тези копелета.
Затова нещата стоят по този начин.
Това е "тайното общество".
Стига, наясно си.
Баща ти е бил част от него.
Те положиха основата, те го основаха.
Говоря за Гамбино, за Профачи, за Дженовезе, за Бонано.
Те определиха правилата.
Те начертаха схемата.
Това е наш дълг.
Задължение.
И ти го знаеш.
Така че недей да ме зяпаш,
сякаш живея в някакъв измислен свят.
В някакъв вид утопия.
Виждаш ли тази улица?
Виждаш ли онзи прозорец?
Цели 50 години наблюдавам тази улица от онзи прозорец.
Знаеш ли какво виждам?
Виждам жилавост.
Виждам морална подкрепа.
Добър ден. Ето еспресото ви.
Всеки ден идвам тук и пия двойно еспресо.
После се връщам при книгите си.
Те са моят живот.
Някои хора приготвят разни печива.
Други режат свински врат.
- Какво ще поръчате? - Донеси му тирамису.
Веднага.
Благодаря.
Понякога се срамуваш.
Не биваше да постъпвам така.
Не биваше.
ДОН КЮ
- Добро утро, Дон Кю. - Как си, Джаки?
Завчера един се опита да заеме твоето място.
- Сериозно? - Гръмнах го на мига.
- Какво ли бих правил без вас? - Не давам празни обещания.
Много сте точен. Всичко хубаво, Дон Кю.
Добре изглеждате, Дон Кю.
- Не искам прическата на Анастасия. - Извинете. Той е нов.
Коя е Анастасия? Не я познавам.
- Той е откачен. - Ясно.
- Какво те прихваща? - Не го познавам.
Полудял си.
Ще донеса...
Дон Кю, моля ви.
Пет минути. Да довърша врата. Моля ви.
- Седнете на стола. - Извинявам се, г-н Дон Кю.
Хулигани!
Специално за вас.
Благодаря, Джоан.
Ако тези стени можеха да говорят...
Виждали са велики мъже.
А сега гледат най-великия от всички.
С какво съм го заслужил?
- Какво правите? - Ти как мислиш?
- Караме скейтборд. - Ще прегазите някого.
Това е моят квартал. Аз командвам тук.
Какво ще направиш, а?
Ще караме където пожелаем.
- Не те чувам. - Разкарай се. Чупката.
- Какво каза? - Да ти го начукам!
Кой ще чука? Мен ли искаш да чукаш?
- Давай. - Никой нищо няма да чука.
Отстъпи назад и се разкарай.
Какво си въобразяваш?
- Разкарай се, скапан... - Стига, Стики!
Какво ти става? Искаш да се бием ли?
Ела, братле!
Хайде, скапаняко!
Покажи какво умееш! Хайде да те видим!
Добре дошли в Малката Италия
Заповядайте спагетите "Карбонара".
Аз не поръчах това.
Много съжалявам. Какво поръчахте?
Поръчах "Пене Арабиата".
- Много се извинявам. - Нищо.
Не, веднага ще поръчам да приготвят.
Тръгвам си.
- Много съжалявам. - Приятна вечер.
- Какво става? - Казах ти.
С този винаги има някакъв проблем.
- Кълна се. - Помислих, че поръча...
Губим клиенти заради теб.
Пусни ме!
Какво правиш?
Ей, пусни я!
Чуваш ли ме? Ще те пипна, копеле!
Пусни я!
Гледай си работата.
Куражлия си, значи?
Скапан кретен.
Какво ще предприемеш?
Бъди мъж, Дон.
Хайде, Дон. Време е да действаш.
Какво ще предприемеш?
- Хайде, Дон. - Чакаме те.
Какво се мотаеш?
Бъди корав, Дон. Направи нещо.
Погрижи се, Дон.
Дон, имаш ли решение?
Бъди мъж, Дон.
- Какво ще направиш? - Всички теб чакат.
- Направи нещо. - Вземи решение, Дон.
Давай, Дон. Действай.
- Всички теб чакат. - Трябва да направя нещо.
- Да направим нещо. - Трябва да действам.
- Направи нещо. - Трябва да направя нещо.
Какво ще предприемеш?
Бъди мъж, Дон.
Направи нещо.
- Давай, Дон. - Какво ще направиш?
Чакаме те. Хайде. Какво се мотаеш?
Какво ще предприемеш?
Бъди корав, Дон. Направи нещо.
Погрижи се, Дон.
Всички теб чакат, Дон.
Бъди мъж, Дон.
Направи нещо.
Хайде. Какво ще направиш?
Вземи решение, Дон.
Направи нещо.
Какво?
Ще ме удариш ли?
Какво?
Защо ключът ми е у теб?
- Искам да ми го върнеш. - Да бе.
Ами ако пукнеш? Как ще разбера?
Не забравяй, че това жилище е наполовина мое, миличък.
Мама и татко го завещаха и на двама ни.
Боже! Ама че горещо!
Повреден ли е климатикът?
Тази врата.
Какво толкова криеш вътре?
Искаш ли да разбереш?
Един ден ще разбера.
Недей да си вреш носа.
Какво е това?
Компания ли си каниш вече?
- Имах среща. - Среща ли?
Каква среща?
Делова среща.
Ясно.
Срещи.
Постоянно имаш някакви срещи.
Пиеш ли си лекарството?
Нямам нужда от лекарства, мамо.
Какво каза?
Нямам нужда от лекарства.
Напротив, Ал.
Имаш нужда.
Не, нямам.
Знаеш какво става, когато не ги пиеш.
Имам среща. Тръгвам.
Защо не си пиеш лекарството?
Не искам да се караме.
Когато си тръгваш, не размествай нищо.
Как я караш? Добре ли си?
Добро утро, г-н Куинто.
Между другото, климатикът ми е повреден.
Трябва да поговоря с хазяина.
Вече първо пращат майстор, за да се опита да го поправи.
- За какво говорим? - Такава е новата процедура.
- Искат да спестят пари. - Значи опира до пари.
При тях всичко опира до пари.
- Ела. - Не, чакайте.
Не, не искам парите ви.
Тази стотачка е за теб.
Ето още една. Да си го уредил до довечера.
Аз...
Обичам те. Закъде сме иначе?
Закъде?
- Здрасти. - Здравей, Дон Кю.
- Как си? - Хубав костюм, Дон Кю.
Много си елегантен.
При Краля ли отиваш?
И още как.
Приятен ден, Дон Кю.
- Привет. - Здрасти.
- Имаш ли минутка? - Не сега. Не тук.
Седни отвън. Ще дойда след 15 минути.
- Изчакай ме отвън. - Добре.
Хайде!
Давайте!
По-бързо!
Нямам персонал.
Нямам сервитьори, а ти ме притискаш.
Да не живеем в парк? Какви са тези хулигани?
Онези кретени с дъските с колелца.
Едно време те спукваха от бой за такова неуважение.
По мое време, ако имах бейзболна бухалка,
щях да им счупя краката.
Искам да направя нещо по въпроса.
Съветвам те да си пиеш обезболяващите
или каквито там лекарства приемаш.
Да не се хлъзнеш на обелката, която хвърляш.
Ще се видим в лудницата.
Ал, брат ми е прав.
Не сме имали проблем с тези скейтбордисти.
Идват, сядат,
поръчват си, ядат, пият,
плащат си сметката, и толкова.
Значи поръчват и плащат.
Но не го възприемате като военна тактика.
- Или може би като заблуда. - От кого?
Не знам. Може зад това да стои друга фамилия.
Или правителството.
Нападат хора все пак.
Може би ти си глупакът. Може би заблуждават теб.
- Наричали са ме и с по-груби епитети. - Той не искаше да те обиди.
Малко е сприхав, но ти си прав.
Ще ги държим под око.
Никога не бих могъл да приема понятието "утре".
Защо?
Не бих могъл да си представя
какво би донесъл утрешният ден.
- Кой би могъл? - Така е. Наздраве.
Ето спагетите "Карбонара".
Добър апетит.
- Винаги допускаш една и съща грешка. - Спокойно, Марчело.
- Успокой се. - Все едно и също.
Извинявай, Марчело.
Престани. Постоянно чупиш чаши.
- Марчело, моля те... - Какъв ти е проблемът?
Трябва да спреш. Разбираш ли?
- Престани. - Съжалявам.
Извинявай.
Какво те прихваща?
Какъв ти е проблемът, човече?
- Какъв ти е проблемът? - Да ти кажа ли?
Аз съм твоят проблем.
- Стига... - Аз съм твоят проблем!
- Стига. - Махни се.
Предизвикваш ли ме?
- Спри. - Аз съм твоят проблем.
- Стига. - Какво ще направиш?
- Ще ме удариш ли? - Не.
- Хайде, удари ме. - Стига.
Давай.
Влизай в кухнята.
- Стига. - Хайде!
- Влизай в кухнята! - Спри.
Шегуваш ли се с мен?
Казах да престанеш!
- Стига. - Ще стопя мазнините от задника ти.
Ела.
Ще стопя мазнините от задника ти.
- Моля ви, престанете. - Хора, той се извинява.
Малко се увлякохме.
Съжалявам. Всички получават по чаша вино.
Какво те прихваща?
Ще ти стопя мазнините.
- Искаш да се бием ли? - Чакай, моля те.
Божичко! Какво е станало?
Проклетият Марчело. Скарахме се.
- Пак ли? - Пак.
Той е гадняр.
Скъпи, чувствам се адски гузна.
Защо?
Знаеш защо.
Не мога да работя.
Луда ли си?
Скъпа, виж какво вършиш.
Ти буквално създаваш малко човешко същество.
- Осъзнаваш ли колко е трудно? - Да, осъзнавам.
Стига, не говори така.
Не се тревожи за мен.
Аз ще се погрижа за моята си работа.
Как мина денят ти?
Като изключим случката с Марчело,
мина добре.
Обаче беше странна вечер.
Просто те пуснаха да си ходиш?
- Мен ли чакахте? - Как се казваш?
- Санто. - Откъде си?
От Бруклин.
Откъде са родителите ти?
От Италия. От Неапол.
- Хубав град. - Явно го знаете.
И какво следва?
Днес е тениската ти.
След седмица ще е кракът ти.
А после?
Ще те намеря увит в килим?
В някой парк?
- Мислите ли? - Не го мисля.
Знам го.
Не знам какво да кажа.
Имам малко предложение за теб.
Бизнес предложение.
Не разбирам нищо от бизнес.
Чувал ли си за Майкъл Джордан? Разбираш ли от маратонки?
Не.
Да се срещнем тук утре. По обед.
- Добре. - Не закъснявай.
- С какво се занимава? - Нямам представа.
Обаче изглежда свестен.
Само внимавай. Чу ли?
Да.
Благодаря ти, че дойде.
- Роко! - Страхотно. Здравей, скъпа.
- Татко, изглеждаш прекрасно. - Затворът ме запази млад.
- Не съм мръднал за 20 години. - Така е, татко.
- Да. - Категорично.
Да му сипем едно питие.
Дайте му питие!
Момчета!
Досега в "Смаш".
Били са проклетите Леоне. Те са очистили Момо.
Копелета.
Обичам Момо.
Ще си платят.
- И то здравата. - Да.
Искам Смаш. Искам го мъртъв.
Не отивай, Смаш. Опасно е.
Това е животът, който избрах, скъпа.
Не искам да те загубя, Смаш.
Стиви!
Явно не си го очаквал.
Кармайн Смаш, голям куражлия си, щом идваш тук сам.
Страшен куражлия.
Край, Смаш. Свършено е с теб.
Майната ти, Серпико!
По-леко.
Ще дам пет. 22 или 25...
Божичко!
- Какво има? - Дон Кю. Отново.
Не сега.
- Ще влезе ли? - Да.
По дяволите!
Как сте?
Искам две от тези.
Събирам екип.
Ако някой иска да се включи.
Давам ви...
Давам ви 24 часа.
Какво ще кажете?
Марио?
Пиши всичко на моя сметка, моля.
Чудесно.
До скоро.
Чао.
Тоя тип здраво е изперкал.
Доминик, какво беше това?
- Остави, Роко. - Кой е този педал?
Не си заслужава.
Не си заслужава ли?
Някакъв задник влиза тук, дрънка ви глупости,
а вие не го ступвате.
Не, татко.
Ти не разбираш.
Тоя тип е побъркан.
Будува по цяла нощ
и чете мафиотски книги, гледа мафиотски филми.
Умът му е изфирясал.
Хубавото е, че е фрашкан с кинти.
- За колко говорим? - Говорим за кинти от масло.
Стига бе.
- Да. - За доста кинти.
Не съм виждал Малката Италия отвисоко.
Виждаш ли тази улица? Мълбери Стрийт.
Да.
Семейството ми живее на долния етаж от 130 години.
Жилищата в сградата са под наем.
По 15 долара на месец.
- Майко мила! - Да.
Преди 130 години тук са живели само неаполитанци.
На Елизабет Стрийт са живели сицилианци.
На Мат Стрийт - калабрийци. Замисли се.
От Бауъри чак до Лафайет
и от Хюстън чак до Уърт - само италианци.
Какво се е случило според теб?
Защо сме дошли тук?
- За по-добър живот. - Не.
Защо сме дошли тук?
Моето семейство е дошло заради това.
Дошли сме тук, за да избягаме от илюзиите си.
Дошли сме, за да избягаме от мафиотщините.
Ресторантът, в който работиш.
При Марселино и приятелчетата му, които преди 130 години
са си спечелили прякора "факирите от Мот Стрийт".
Трябва да вършиш нещо нечувано,
за да те нарекат така.
Италианците са дошли тук преди 130 години.
Улиците тук са павирани със злато.
Газили са през конски фъшкии до шията, за да отидат на работа.
И са работили по сто часа на седмица.
В края на седмицата си умираш за едно скапано питие.
За едно питие.
Тогава са се появили онези клоуни. Те са осигурявали пиячка.
Когато приходите от нея не са покривали нуждите,
са събирали наема, само че с лихва.
Идваш от Италия, живееш в Ню Йорк.
Плащаш сметките си в Италия с лихва.
За да не изпуснеш кокала.
Това е мафия, хлапе.
Това са престъпници.
Дребни престъпници.
- Ясно ли е? - Да, но...
Може ли да кажа нещо набързо?
Оценявам възможността, която ми предоставяте,
но няма да мога да се възползвам.
Какво ми казваш? Погледът ти говори друго.
Какво ми казваш с неохота?
- Казвам: "Не, благодаря". - Как така?
- Оценявам жеста. - Договорихме се.
Усещам те. Защо спориш с мен?
Оценявам го и ви благодаря отново.
Благодаря за снощи.
- С кого си говорил? - Това е просто работа...
Сега си с мен.
- С мен си. - Чух разни неща за вас.
- Какво си чул? - Добре ми е там, където съм.
Ще продължа да се занимавам със същото.
Кой го каза?
Какво смятате да правите?
- Не говорете откачени неща. - Майната ти!
Недей. Луд ли си?
Спри се.
- Моля ви. - Майната ти!
- Ти си побъркан. - Изправи се!
Здравей, отче Питър.
Благодаря.
Беше ми приятно да те видя.
Отец Питър - мъж със своите нужди.
Какво?
Познавам няколко момичета в квартала. Искаш ли да те огрее?
Винаги се шегуваш, Рок. Не си се променил.
Тя е една от многото, които търсят утеха.
В дома Господен, разбира се.
- Да, все едно. - Махай се!
Какъв е случаят с този Дон Кю?
Моят Дон е страшен образ.
Никога не скучаеш, когато си край него.
Едно птиченце ми каза, че е фрашкан с пари.
Да, така е.
Той и сестра му са щедри дарители на църквата.
Родителите му бяха най-големите вносители на зехтин.
В един момент всяка лъжица доматен сос
в този квартал съдържаше от тяхното маслиново масло.
Маслиново ли?
Мислех, че става дума за друг вид масло.
Но маслото си е масло.
След трагичната смърт на родителите
той и сестра му наследиха бизнеса.
Продадоха го и не са работили нито ден през живота си.
Семейство Куинто?
Ще ти стопя мазнините.
Да.
Има начин да се разберем.
Като нормални хора.
Ела ми!
- Какво става тук? - Какво става?
Защо не го вразумиш? Какъв ти е проблемът?
- Ще ти изтръгна езика. - Ела.
- Влез вътре. - Влизай вътре!
Джери, доведи го тук.
Моля те, седни.
Успокой се.
Седни.
Ще му изтръгна езика.
Ще му го изтръгна.
Казвам се Роко Еспозито. От квартала съм.
Чух, че търсиш биячи
и искаш да върнеш ситуацията от едно време.
Кои са биячите?
- Виж, ние сме с теб. - Така ли?
Обмисли го. Ще бъдем в квартала.
- Чу ли? - Обмисли го.
Успокой малко топката. Чу ли?
Ще го обмисля.
- Ами ти? - Нямаше нужда да го правите.
Ще се включиш ли? Ще участваш ли вече?
Да.
Ще участвам.
Всички ще участваме.
Пусни я!
Гледай си работата.
Здравейте. Гладен ли сте? Ние правим най-вкусната патица по пекински.
Искате ли да влезете?
Върви си по пътя. Не досаждай на момичетата ми.
Вече си един от нас.
Много напрежение, много отговорности.
Сигурен ли си, че ще се справиш?
Продължавай да танцуваш, Дон.
Не спирай.
Обяд!
Разгледайте менюто. Храната е вкусна.
Откъде сте?
Испания е много красива.
"Мидената къща на Умберто" - вкусна италианска кухня.
Заповядайте, ще ви настаним.
Здравейте.
Тук е най-вкусната храна в квартала.
Ще ви настаня на прекрасна маса до прозореца.
- Отивам в кафене "Наполи". - Да не сте посмели!
Имам външна маса.
- Томи! - Какво?
- Идвам тук от 40 години. - Храната е вкусна.
Обядът ще е за наша сметка.
По-кротко.
Жилището е прекрасно.
Дори при този пощурял пазар съм убеден, че ще го продадем.
Човекът звучеше като играч по телефона.
Пристигна. Трябва да затварям. Чао.
Джери, приятно ми е да се запознаем.
- Здрасти. - Чудесно.
За да купят имота ли са дошли тези хора?
Дадох ти 200 долара, Анди.
Къде е климатикът ми?
Как така са го поправили? Да не си друсан?
Задникът ми тъне в пот.
Уреди го, моля те.
Да?
Здрасти.
Намери ли го?
Истински ли е?
Колко струва?
Ще се видим довечера.
Кой си ти?
Търся Нино.
- Нино. - Сам ли си?
Да, сам съм.
Каква е кодовата дума?
Помп... Помпей.
Всичко е наред.
- Отивай. - Добре.
- Къде е? - Момент, успокой се.
Трябва да се успокоиш. Дишай.
Добре, успокоих се.
- В багажника е. Ела. - Идвам.
Погледни. Пистолет на Ал Капоне.
С автентичен цвят, конфискуван от данъчните при арест през 1928 г.!
Красив е, нали? Погледни го.
Момент, не бързай. Носиш ли кинтите?
Ето 20 бона.
Гледай да не те спипат с него.
Безценен е.
Прибери го на сигурно място в дома си.
Не го излагай на видно място.
Ясно?
Още нещо.
В случай че решиш да го изпробваш.
Хубаво.
Алфонсо, човек никога не знае.
Никога не се знае.
Най-накрая. Мислехме, че няма да дойдеш.
- Погледнете. - Ето те.
- Супер. - Гледайте.
Ето го малкото ми сладурче. Ти ми го върна.
- Благодаря ти, Дон. - Не, не сме в безопасност.
Ти ми го върна. Мое си е.
- Не сме в безопасност! - Дай ми го.
- Какво правиш? - Не сме в безопасност!
- Погледни. - Не сме в безопасност.
- Къде тръгна? - Не сме в безопасност.
Ти какво очакваше? Дон си е все същият пъзльо.
- Не сме в безопасност. - Дай ми оръжието.
- Това е моето сладурче. Върни се. - Не сме в безопасност.
Така.
Трябва да се възприемаш като достоен мъж.
Федералните ще те снимат, ще те документират, ще те следят.
Трябва да си елегантен.
Те ще копират стила ти.
Замисли се. Всички ще останат доволни.
Голямо браво.
Вече приличаш на класическа музика.
Дали ще хареса на Териса?
Да. Приличаш на холандска пинята.
Голям хубавец си.
Териса иска да се запознаете.
Така ли?
Иска да ти благодари за всичко, което правиш за мен.
Не правя нищо.
Вечеря в неделя. Ще дойдеш ли?
Нови поръчки ли приемаш?
- Забавно. - Голям хубавец.
А ти, шефе? Има ли специална жена в живота ти?
Само една.
Добре дошли в Китайския квартал
Добър вечер, господине. Сам ли сте?
Елате, седнете.
Заповядайте.
- Благодаря. - Ето менюто.
- Помня ви. - Здравей.
- Как се казваш? - Сузи.
Стига. Как е истинското ти име?
- Ли Мин. - Ли Мин ли? Много красиво име.
Какво ще поръчате?
Ами...
- Какво каза? - Казах, че сте много сладък.
- Всичко това е ново за вас. - Много мило.
Какво ще ми препоръчаш?
Това и това. Патица по пекински и супа с яйчени нудли.
- Много е вкусна. - Доверявам ти се.
Ще ви уредя специалитет. Веднага се връщам.
- Вини, ето ти сметката. - Благодаря, скъпа.
- Как е храната? - Не мога да си я позволя.
- Ти я плати. - Стига.
Благодаря. До скоро.
Чао. Всичко хубаво.
Чао, деца. Приятно изкарване.
Тръгвам.
- Вини, тръгваш ли си? - Да, но слушай.
- Другия път в менюто да има кюфтета. - Добре.
- Хубаво. - Благодаря ти.
Заповядайте супата.
Той досажда ли ти?
Не, той е добър човек, но срещна лоши приятели.
Гадже ли ти е?
Иска му се.
Ако ти досажда, само ми кажи. Ще се погрижа за него.
Вие сте добър човек.
Имате мило лице и смело сърце.
Той не е добро момче.
Гангстер е.
Много е опасен.
Сега пък китайската мафия.
Сериозно ли?
Ще те направят на кайма.
Млъкни.
Явно така ще ти светят маслото.
Казах да млъкнеш.
С тези типове шега не бива.
Вече не ръководят опиумни свърталища.
Занимават се с по-сериозни неща.
Какво те е обсебила тази жена?
Какви са намеренията ти?
Тя ще те завлече в дупка,
от която никога няма да изпълзиш.
Дон? Сериозно ли?
Подтикнете ги!
Подстрекайте ги!
Сръчкайте ги!
Бъдете сапьорски отряд,
за какъвто сте родени!
Наздраве!
Наздраве. Да живеем още хиляда години.
Санто?
Пликовете.
Вадя ги, шефе.
Ето ги.
- Малко вдъхновение. - Заповядай.
- Доминик? - Малко...
Благодаря, шефе.
Благодаря.
Раздай ги.
Извинете ме за момент.
Става ли?
500 долара.
Голяма работа!
Дава ни пари за бензин.
Разбирате ли?
Писна ми от простотиите на този тип.
Ще разберем къде държи парите си.
Сериозно ли, татко?
Защо?
Ти мой син ли си
или майка ти те е намерила на прага
и ме е лъгала толкова години?
Стига, татко. Само казвам, че ми е мъчно за него.
- Погледни го. - Млъквай.
Доминик, погледни какво трябва да търпя.
Във всяко семейство има по един Фредо.
- Синът ми е скапаният Фредо. - Благодаря, татко.
Да.
Трябва да разберем къде държи парите си тази откачалка.
Дъртите особняци не използват банки.
Вероятно са скрити в апартамента му.
Роко?
Какво?
Хлапето е тук.
Вярно.
Нищо няма да кажа.
Санто умее да си държи устата затворена.
Не само че ще си трае, а ще ни помогне да разберем.
- Чуваш ли ме? - Да.
Виждаш ли типовете зад мен? Гладни са,
а ти ще бъдеш тяхната вечеря.
- Разбираш ли ме? - Да, разбирам, Роко.
По още едно за всички. Благодаря.
Благодаря за това, което правите за мъжа ми.
Моля ви.
За мен е удоволствие.
Той има феноменална работна етика.
Съвсем нов човек е.
Да.
- И страхотен приятел. - Благодаря, шефе.
- Ще донеса лазанята. - Стана ли време?
Добре.
Супер.
Майчице!
- Добре ли мина пътуването дотук? - Феноменално.
Леле!
Колко е красива!
Супер е.
- Така. - Режи.
- Вие откъде сте? - От Бат Авеню.
Чувам телефона си в другата стая. Би ли ми го донесъл, моля?
- Аз не чувам нищо. - Моля те.
Добре.
Не знам кой сте, нито с какво се занимавате,
но излагате съпруга ми на опасност.
Ще взема този нож
и ще го набуча в топките ви.
Ето ме.
Причуло ти се е, скъпа.
Извинявай.
Няма нищо.
Един ми даде страшна цигара. Пробвал ли си я?
- Още не. - Погледни.
Старецът е излязъл на разходка.
Знаете ли кое е откачено?
Всеки път, щом ви срещна, ми мирише на мръсни пелени.
Къпете ли се изобщо?
- Какво? - Извини се на шефа ми.
За какво? Ще взема да ти сритам задника.
Искаш ли аз да сритам твоя?
Интелигентността на един владетел
се проявява
в ролите, с които е заобиколен.
Виждам само това копеленце.
Ти си копеленце.
- Какво ще направиш? - Знаете ли кой го е казал?
Николо Макиавели.
- Ти кога си роден? - През 1995 г.
Той е роден през 1469 г.
Мисля, че подценявате ситуацията.
Нима?
Казал е също, че човек не бива да се опитва да победи със сила,
защото ще управлява чрез измама.
- Този тип е... - Изненада, копелета!
Играта загрубя.
Елате тук.
Ти си бикът, аз съм тореадорът.
Бик?
Малко прекалиха. Не мислиш ли?
За какво говориш?
За това как Роко и другите спукаха от бой онези хлапета.
Кои хлапета?
Скейтбордистите.
Скейтбордистите ли?
Да.
Ще ти кажа нещо.
Когато аз бях малък...
Ти може би си карал "Корвет".
Не си обикалял наперено, мислейки си: "Аз съм "Корвет".
Не се смей.
Знаеш ли по колко пешеходци убиват тези кретени всеки ден?
Хайде, изчисли.
Давай.
Добре де, съжалявам. Не се замислих за това,
но ми се стори малко прекалено.
- Шефе, може ли да те попитам нещо? - Питай.
Нещо, за което мисля напоследък.
Парите, с които ми плащаш...
Не знам къде да ги държа.
Никога не съм разполагал с толкова много пари.
И просто...
Чудя се къде да ги държа. Ти какво ще ме посъветваш?
Ако някой дойде и се опита да ги открадне?
Не ги прибирай в кутия от обувки.
Или под леглото.
Добре.
Прибери ги на сигурно място.
На сигурно място.
Кое място би било подходящо?
В майчина утроба.
Подарък за дядо и баба, за татко и мама и за Катрин.
- За Катрин. - Точно така.
Много различна култура.
Да.
Извинете, Кръстник? За мен е чест да ви видя.
Томи, би ли престанал с тези глупости?
Не се унижавай.
Погледни, това е Кръстникът!
Искам снимка.
Може ли да се снимаме?
- Може ли... - Елате.
Може ли да ни снимате?
Разбира се.
Кръстникът
- Какво става? - Дръжте го по-високо.
Дръжте го ето така.
- Готово. - Благодаря.
- Благодаря много.
- Много мило. - Благодаря.
- Благодаря ви. - За нищо.
Ето го Кръстника.
Господи!
Мили боже!
Божичко!
Трябва да разтоваря самосвала.
До скоро, братле.
Беше ми приятно да работим заедно.
Здрасти, шефе. Хапват ли ти се кнедли?
- Какво правите тук? - Малко бизнес и удоволствие.
Да не сте се сдушили с този мафиот?
- Стига. - Война ли искате?
- Какво? - Моля?
Чухте ме.
- Шегуваш ли се? - Започвам война.
Какви са тези инсинуации?
Стига, татко.
Не искам...
Не ми се бъркай.
- Какво ще направиш, а? - Моля ви.
Война ли искаш?
Моля ви, вървете си.
Не искам неприятности.
Моля ви.
Край.
С тоя е свършено.
Ето за това говоря.
Браво, Дон.
- С теб сме. Още си корав. - Виж го.
- Погледни го. - Този път ще успее.
- Дони! - Браво.
Ще се справи.
Приближи се малко, копеле.
Още малко. Ще ти пръсна мозъка.
Ела по-близо.
Джо! Какви ги вършиш?
Ще те гръмна.
Не искам да замесвам фамилиите.
Недей, Джо!
Не го убивай. Не искам да замесвам фамилиите.
- Не бива да се намесваш. - Джо!
- Това е война. - Слизам.
Чуваш ли? Слизам долу.
- Слизам. - Какво правиш, Дони?
Водим война.
Пусни я!
Гледай си работата, откачалке.
Куражлия си, а?
Антония, извинявай много, че те накарах да чакаш.
Няма нищо.
Аз просто...
Тя имаше нужда от напътствия
след развода си. Би ли желала да...
Тази негова мания премина всякакви граници.
Трябва да го видите.
Завчера караше хората да целуват ръката му.
Каква трагедия!
Не си вдига телефона.
Налага се да се промъквам в апартамента,
за да се уверя, че не е умрял.
- Виж, Антония... - Вече не знам какво да правя.
Ако се замислиш, това си е чисто пристрастяване.
Същото като към порнографията, хазарта, наркотиците, алкохола.
Разликата е, че няма клиники за пристрастени към мафията.
- Не съм сигурна, че разбирам, отче. - Добре.
Господ ни учи,
че не може да стъпиш върху горещи въглени, без да си изгориш краката.
Отнемеш ли изкушението от грешника, той няма да съгрешава.
- Дали ще се получи? - Мисля, че е добро начало.
Можеш да разчиташ на мен по 24 часа в денонощието.
Потрябвам ли ти, насреща съм.
- Много ви благодаря. - Моля.
Оценявам го.
- Благодаря ви. - Довиждане.
Хайде пак.
- Чао. - До скоро.
Шефе, аз съм.
Шефе, хайде, отвори. Знам, че си вътре.
- Сам ли си, приятелю? - Да.
- Проследиха ли те? - Не. Защо?
Сигурен ли си?
Да, убеден съм.
Добре ли си? Какво...
Влизай.
Шефе, трябва да те попитам. Наред ли е всичко?
Държиш се странно. Не сме се чували цяла сутрин.
Седиш си тук тихо и пишеш. Какво става?
Във война сме.
- Какво? - Казах, че сме във война.
- С кого? Със скейтбордистите ли? - С Роко.
- Прекрачи границата. - Ама какво...
Искаш ли да прекрачиш границата?
Давай.
Какво става?
- Какво да става? - Кой те търси?
Териса.
Обади се тогава.
Давай.
Няма да се бавя.
Ало?
Нарочно ли не се обаждаш?
Не, Доминик, стига.
Откачалникът сигурно ти е казал, че театърът приключи.
- Да. - Това не значи, че си се измъкнал.
- Така ли? - Свърши си работата.
Иначе ще те спукаме от бой.
Заплахата не идва само от мен, а и от Роко.
Чу ли? Действай.
Следобед.
Така.
Добре ли си?
- Да. - Слушай ме.
Моето момиче от ресторанта.
В беда е.
Трябва да ме подкрепиш. Трябва да наблюдаваш.
Готов ли си за това?
Да, да речем.
- Готов ли си? - Да, каквото поискаш.
Добре. Ще се облека.
Какво да направя?
Как искаш да действаме?
Изчакай.
Ето го моето момиче.
Красиво е, шефе.
Сега е сама.
- Да вървим. - Чакай.
Успокой се.
- Какво? - Ще отидем.
Бинго!
Къде ще ядем?
Ще ядем в "При Нико". Казах му, че ще се отбия.
- Какво му е на "Милър"? - Искам в "При Нико".
На еднакво разстояние са.
- Г-н Пасторе! - Как сте, г-н съдия?
Това е съпругата ми Рене.
- Приятно ми е. - Това е г-н Пасторе.
Актьорът. Как я карате?
Добре. Участвам в нов сериал - "Смаш".
- Голям късметлия сте. - Да.
- Нещата вървят добре. - Чудесно.
- Как върви общественополезният труд? - Как ли?
Накараха ме да събирам листа в Сентрал Парк.
- Трябваше да ви наема за моя двор. - Майната ти, отрепко!
- Не те оставят на мира. - Скапан съдия!
Прати ме да събирам листа сякаш съм бедняк.
- Сякаш си лихвар. - Майната им на всички!
- Не спират да те тормозят. - Ще се пенсионирам. Сладурана.
- Г-н Пасторе? - Да?
Може ли една снимка?
Да. Снимай ни, Бучи.
- Ето. - Хайде.
Извинете.
Застани тук, Бучи. Където е светло.
Готова ли си?
- Чудесно. - Стана ли?
- Да. Благодаря. - Много благодаря.
- Чао. - Баща ми ви обожава.
Поздрави го от мен.
- Непременно. - Сладка е.
- Откъде я познаваш? - Току-що я срещнах.
- Ама как те гледаше... - Може да ми бъде дъщеря.
Остави ме на мира. Намери ми някоя на моята възраст.
Теб огрява ли те напоследък?
Ами...
Още ли стреля патлакът ти?
- Как е? - Справя се.
Така ли? Внимавай с този. Все дебне.
- Вини! - Какво има?
- Слушай. - Здрасти, Франки.
- Как си? - Как я караш?
Добре. Имам роля за теб. Написах сценарий.
Говори с агента ми.
- Но моля те... - Не вземам сценарии.
Само го прочети, моля те.
Има ли роля за Бучи?
- Да. - Вземи, Бучи.
Има роля за когото пожелаеш.
Искам роля за Бучи.
- Буч! - Досадник.
Да вървим, Бучи. Закъсняваме за вечеря.
- Ще го взема после. - Хайде.
Джони, ела.
- Прегледай сценария. - Дадох ти го.
Той го хвърли в боклука.
Прегледах го и ти го връщам.
- Защо? - Защото се пенсионирам.
Напускам. Майната му на този бизнес!
Само предлага сценарии.
- Всеки има сценарий. - Така е.
Боже! Искам да се кача горе и да си отдъхна.
Тук ще ядем, нали?
- Претъпкано е. - Имаш ли пари?
- Имам карта. - Той не приема кредитни карти.
Хайде, да влезем.
- Уейд, какво правиш? - Здрасти, Вини.
- Познаваш ли Бучи? - Здрасти.
- Как си, Буч? - Добре.
- Какво става? - Ами аз...
Идвам да хапна и да си отдъхна.
Всички ме тормозят.
Подготвили сме ти маса горе.
- Горе ли? - Да.
Има ли асансьор?
Защо ядем тук?
Защото не ни таксува. Богат ли си?
- Не ми допада. - Ходихме в "Ла Мела".
- Имаш ли кинти? - Взе ми 50 евро за порция фузили.
- Здрасти, Вини. Здрасти, Буч. - Здрасти.
- Благодаря. - Как си?
- Добре. - Вини, може ли автограф за татко?
- Тежко болен е. - Какво му е?
Има сърдечна недостатъчност.
- Боже! Как се казва? - Бен.
"Бен, оздравявай!"
- Гледаш ли новия ми сериал? - Да.
- Харесва ли ти? - Много.
- "Смаш"? - Супер е.
- Играеш ли още? - Да.
Ще се отбия утре.
Дай ми портретна снимка и автобиография.
- Чудесно. - Ще ги дам на продуцентите.
- Благодаря ти. - Чао.
- Обичам те. - Бучи?
Ти си голяма работа.
Какво правите? Какво искате? Автограф ли?
Автографи ли раздаваш?
- Имам почитатели. - Къде качваш снимката?
В ТикТок? Във Фейсбук?
Аз бих качвал по веднъж седмично.
Какво целиш с тази либерална пропаганда?
Не стига, че си скапан доносник.
Казах на комисията...
Защо ме наричаш "доносник"?
Знаеш ли какво щеше да направи баща ти?
Щеше да те хвърли от...
- Какво те прихваща? - Шефе, какво правиш? Той е актьор.
Какво търсиш в китайски ресторант?
Говоря за мацката.
- Харесвам я. - А влечугото с нея?
- Онова копеле ли? - Да, мафиотчето.
Скапано кунгфу. Майната му!
Има гадна мутра.
- Знаеш ли с какво се занимава? - С какво?
- Шефе? - Млъкни!
Продава бъбреци.
- Бъбреци ли? - Да, женски бъбреци.
Изяснихме ли нещата вече?
Да, шефе.
Виж, жената ще пострада.
- Нужна ни е помощта ти. - Защо избрахте мен?
Защото си Смаш.
- Слушайте, г-н Пасторе. - Не.
Добре.
Името ми е Смаш.
- Идва. - Ето го. Здрасти, Санто.
Здрасти, Санто. Как си, приятелю?
Какво правите?
Роко, моля те, трябва да се прибера при жена си. Нуждае се от мен.
Не ми се слушат глупости за жена ти.
Аз ще се погрижа за нея. Намери ли парите?
Не, кълна се, търсих навсякъде.
Не знам къде са.
Какво? Не искаш да предадеш побъркания си шеф ли?
- Роко, повярвай ми, моля те. - Лъжеш ме.
Защо да те лъжа? Моля те.
Знаеш ли какво ми се иска? Да те накажа, като ти отрежа нещо.
- Може би пръст. - Не, има десет. Какъв е смисълът?
Да му отрежем патката,
за да не може да чука красивата си жена.
Страхотна идея.
Джери, смъкни му гащите.
- Шегуваш ли се? - Не ме ли чу?
- Казах да му смъкнеш гащите. - Няма.
Стига. Как ще му отрежеш патката?
Какво има? Няма да може да те чука вече?
- Няма да го направя. - Полудяхте ли?
Или неговата, или твоята.
- Избирай. - Чакайте, момчета.
Гледайте.
Зарежете го тоя.
И без това патката му е твърде малка.
Ще можеш ли да се прибереш, след като изпиеш толкова вино?
Роко!
Господи!
Изглеждаш страхотно.
Благодаря.
Мислех, че си...
Върнах се, скъпа.
Все се чудя
какво ли щеше да бъде, ако не я беше срещнал.
Двамата можеше да имаме деца.
Антония, спри.
- Не ми се слуша. - Какво?
Години наред седях в онази килия
и си мислех какъв е животът ми, какъв можеше да бъде.
Не ми се слуша.
Добре.
Какво има?
Изглеждаш тъжна.
Брат ми Ал... Срещал ли си го?
Не знам. Май не.
Преживява някаква криза.
След смъртта на родителите ни се затвори в себе си.
Заживя в къщата, в която сме израснали.
Постоянно четеше книги и гледаше филми за мафията.
Започна да се облича като старовремски гангстер,
а вече и се държи като такъв.
Много ми е мъчно за брат ти.
Сигурно страда вътрешно.
Потърсих помощ.
Посъветваха ме
да се отърва от всичко, което разпалва въображението му.
Трябва да вляза в дома му и да разкарам всичко.
Но не мога да се справя сама.
Скъпа, не си сама.
Аз ще ти помогна.
Мога да отида и да изнеса всичко.
- Ще го направиш ли за мен? - И още как.
Може ли да инсценираш грабеж?
За какво лежах цели 20 години?
Това ключовете за къщата ли са?
Кю излезе.
Тук е като в сауна.
- Адски горещо е. - Да действаме бързо.
Донесе ли чувал?
Да.
Що за простотия? Донесъл си чувал за труп?
Той каза "много кинти". Значи голям чувал.
Стига бе...
- Да действаме. - Какво?
Това каза.
Не мога да повярвам. Тоя тип е побъркан.
Татко, ела да видиш нещо.
Облепил е стените с наши хора.
Лудия Джо. Лъки. Галанте.
Помня всичко сякаш беше вчера.
Сигурно.
Ама че откачалка!
Намери ли пари?
- Не. - А ти?
- Не. - Трябва да са все някъде, Роко.
- Не са тук. - Пълна загуба на време.
Да изчезваме. Преди това скъсайте всичко.
Добре.
Пълна загуба на време.
Потим се като прасета за тоя, дето духа.
Стига, татко. Не е толкова страшно.
Какво ще правим?
- Какво е това, Фредо? - Очаквах да ти хареса.
Не ми харесва.
Фредо, да тръгваме.
Фредо, а?
Майната ти!
Смаш?
Видя ли палячото?
Мафиота?
Стоя тук от известно време, но не съм мяркал мафиоти.
- От колко време си тук? - От един час.
Дано носиш патлак.
Патлак ли? Да не иска да убия някого?
- Ето я и моята филмова звезда. - Момент.
Това са мои приятели. Искат да кажат нещо важно.
- Отнася се за Ли Мин. Тя тук ли е? - Да, тук е.
Ето те и теб. Как си?
- Вие се върнахте! - Да.
Виж, не е моя работа,
но онзи тип, който беше тук завчера...
Не ме интересува дали ти е любовник, брат, или гадже.
Смята да отмъкне теб, това място и семейството ти.
Ще ви използват като товар.
Скъпа, ще ти звънна после.
Сега ли?
Повикай си такси и ще се видим в болницата.
- Чао. Обичам те. - За какво говорите?
Търгуват с хора подобно на картофи на товарен кораб.
- За какво говорите? - За него!
Ето за кого говоря.
Ела тук.
- Кажи ми. - Погледнете ме.
- Искам да знам. - Излезте оттук!
Да тръгваме.
Моля ви, вървете си.
Я се успокой, китайско копеле!
- Мамка му! - Ти ме наръга, кучи сине.
- Вини, да се махаме. - Майната ти!
- Вини! - Стига бе!
Ела. Какво ще ми направиш?
Какво ще направиш?
- Шефе, какво ще правим? - Трябва да помисля.
Заведи ме в болницата.
Не искам да умра в китайски ресторант.
Шефе, батерията ми падна.
Какво ще правя? Тя ме чака там.
- Съжалявам, шефе. - За какво съжаляваш?
За това как се развиха събитията с Ли Мин.
Хората са такива. Презират хората, които ги обичат.
Обичат хората, които не ги обичат. Такива са хората.
- Приеми го. - Предполагам, че си прав.
Хвани си убер или такси, каквото е нужно.
Не бива да закъсняваш. Тръгвай.
- Тръгвай. Успех. - Ами ти?
Аз ще се оправя. Спокойно. Тръгвай!
Стъпиш ли пак в този квартал, заговориш ли моята жена, си мъртъв.
Аз съм опасен.
Какво има?
Ли Мин.
Заговориш ли моята жена,
си мъртъв.
Мамка му, шефе!
Божичко!
Добре ли си?
Той какво ти направи?
Господи!
Шефе, нека ти помогна.
- Ще ти помогна. - Няма нужда.
- Чакай тук. Дай на мен. - Добре съм.
Дон?
Какво направиха с нас, Дон?
Хвани копелетата.
Погрижи се, Дон.
Пипни ги.
Давайте!
Смятах да ти се издължа, щом излезеш.
Е, излязох. Къде са ми парите?
Дай ми два дена и ще ти върна двата бона.
Минаха 20 години.
С лихвата и инфлацията вече са 20 бона.
20 бона! Замисли се!
Откъде да намеря толкова пари?
Нямам дори за наема!
Давам ти два дена да събереш 20 бона.
- Два дена. - Погледни.
Разкарай се.
Какво става?
Какво търсят в нашия квартал?
Война ли искате?
Здрасти, Дон.
Погледни.
Ето там.
Край.
Това е твоят момент, Дон.
Виж се.
Искаш да убиеш това копеле от мига, в който го видя.
Какво не разбираш, Дон?
Твоята сестра.
Той чукаше малката ти сестричка.
Мама и татко разбраха.
И да знаеш, че никак не се зарадваха.
След това се качиха в колата и се скараха.
- И после бум! - Млъкни!
Шефе, какво ще правиш с този пистолет?
- Махни се! - Господи!
Шефе, моля те.
Чакай.
Шефе, моля те.
Моля те, не го прави.
Шефе, умолявам те. Чуй ме! Погледни ме!
Стига! Край!
Ти не си гангстер, Ал.
Побъркал си се!
- Това е лудост! - Защо?
Защото го виждам каквото е, а не каквото би трябвало да е.
Ако го видя по втория начин, ще закъснея.
Аз никога не закъснявам!
Копеле!
Мръсно копеле!
Искаш да ме нараниш, а?
Искаш да ме гръмнеш ли, копеле?
Майната ти!
Искаш да ме убиеш ли?
Време е да умреш, копе...
Господи!
Божичко!
Мили боже!
Татко?
Погледни се.
Погледни лицето си.
Антония.
Алфонсо.
Погледнете
накъде отива този град.
Актьорът Винсънт Пасторе е намушкан
Все едно живеем през 70-те г.
Благодаря, че дойдохте, отец Питър.
За мен е удоволствие.
Събрали сме се, за да обсъдим факта, че брат ми Алфонсо
не си пие лекарствата.
Не искам да ми казват какво, къде, как
и с кого да пия. Не искам да ми нареждат.
Знам само, че си развил перверзно влечение към мафията
отпреди век.
Антония, всички имаме перверзии.
Алфонсо, перверзиите са проблеми,
които не бива да се потулват.
Трябва да се изправим срещу тях.
Ана Мария Бердуго. Сещате ли се коя е?
Вие извършихте венчавката. Присъствах на нея.
Познавам семейството още от деца.
Тя ми довери нещо за вас.
Да.
Имали сте връзка с нея.
Господи!
Изпитваше голямо уважение към вас. Каза хубави неща.
Хубави неща.
Сложила е край, защото ви е заварила в леглото с майка й.
- Божичко! - Алфонсо, моля те.
Дръжте патката си под расото.
Това е нелепо.
Проведете този разговор със себе си.
Може би с Господ, не с мен.
Аз не съдя хората, докато не потвърдя фактите.
Измисляш си.
Като заговорихме за факти, Г-це Добродетелност, ти ме съсипа.
Замени майка си и баща си,
моята майка и моя баща с пропадналите си приятели.
Знаеш ли какво ме гложди?
Стоеше онемяла, когато те зарязаха.
Защо говориш такива неща?
Да не мислиш, че на хората в този квартал им пука,
че си говоря сам по цял ден? Че живея в друг свят?
Че се забавлявам?
Че си играя на каубои и индианци с тези аматьори?
Че вземам медикаменти? Че се опитвам да се почувствам по-добре?
Че сбъдвам фантазиите си?
Те си имат собствени фантазии.
Мъчат се да изкарат деня.
- Алфонсо, моля те. - Знаеш ли какво?
Половината от този квартал, половината от нацията
прилича на лудница в момента.
Познай. Ние още сме тук.
И се борим всеки ден.
- Моля те. - Помежду си.
- Знаеш ли? - Успокой се.
- Моля те. - Знаеш ли какво?
Ти си права.
Аз съм в капан.
Трябва да се върна.
Към книгите си.
Господи!
Ще се върна към книгите си.
Точно така.
Ако не ги беше изгорила. Защо ги изгори?
Не съм изгорила книгите ти!
Ти ли ги изгори?
- Не! - Ако си ги изгорила...
- Ако си изгорила книгите ми... - Какви ги говориш?
Алфонсо, моля те.
Бил съм важен човек.
Бил съм важен човек навремето.
Някъде.
Някога.
Бях човек.
И аз исках спасение.
Разбираш ли?
Исках спасение.
Исках да изказвам мнение.
Исках да се възмущавам.
Исках да се гневя.
Да изпитвам силен гняв.
Ето това исках. Къде е твоето възмущение?
- Съжалявам. - Къде е твоето възмущение?
Виждаш ли онези хлапета?
Онези момиченца от Китай?
Те нямат човешки права.
Разбираш ли? Една крачка ги дели от робството.
От това да са роби.
На твоето гадже, на твоя Роко.
Лягаш си с проклет мафиот.
Трафик на хора! Ето това е капан!
Какво искаш да направя? Извинявам се.
Знаете ли какво прави човек в този живот?
Опитва се да направи нещата видими.
Това е.
Къде отиваш?
Алфонсо, върни се тук!
Божичко!
Много съжалявам.
Не можем да направим друго, освен да се молим.
Да се молим ли?
Да се молим!
Превод ТЕОДОРА ЦОНЕВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО