Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Tajná společnost byla vždy.
Narodíš se ve stínu.
Vládneš ve stínu. Umíráš ve stínu.
Víš, co dnes v této čtvrti zbylo?
Posty na internetu, sociální sítě.
Naparování se jako páv.
Něco vám řeknu. My tu o pávy nestojíme.
Potřebujeme lišky, co mají nos.
Co vycítí nebezpečí.
Potřebujeme lvy, co si dají tyhle parchanty k snídani.
Hele, je to prostě tak, jak to je.
To je Tajná společnost.
Ale to ty přece víš.
Tvůj taťka tam byl.
Posadili nás ke stolu, jako by byli zakladatelé.
Mluvím o Gambinovi, Profacim, Genovesovi, Bonannovi.
To oni stanovili pravidla.
Stvořili nás.
Víš, říká se tomu povinnost.
Závazek.
A ty to víš.
Tak tam neseď a nezírej na mě,
jako bych byl uvězněný v nějaký svý bublině.
V nějakým smyšleným světě.
Hele, vidíš tu ulici?
Vidíš to okno?
Padesát let se z toho okna dívám na ulici.
A víš, co vidím?
Vidím nezdolnost.
Vidím odhodlání. Rozumíš?
Buongiorno. Vaše espreso.
Chodím sem každý den. Dávám si dvojité espreso.
Pak jdu ke svým knihám.
Žiju knihami.
Někdo třeba peče.
Někdo krájí prosciutto.
- Chcete si objednat? - Tiramisu.
Hned to bude.
Děkuju.
Člověk se občas cítí trapně.
Ale to ty znáš.
To ty znáš.
DON Q
- Dobrej, Done Q. - Jak se máš, Jackie?
Včera chtěl někdo parkovat na vaše místo.
- Ale houby. - Na místě jsem ho odprásknul.
- Co bych si bez vás počal? - Neslibuju nic, co bych nedodržel.
Skvělej chlap. Pěknej den, Done Q.
Hotovo, Done Q.
- Copak jsem nějakej Anastasio? - Omlouvám se, je tu nový.
Kdo je Anastasia? Žádnou neznám.
- Anastasia, mafián. Je to cvok. - Jasně.
- Co je to s tebou? - Vidím ho poprvé.
Zbláznil ses?
No jo, dobře.
Done Q. Prosím.
Pět minut. Jenom vám zastřihnu vlasy na krku.
- Posaďte se. - Omlouvám se, pane Done Q.
Bacha! Pankáči!
Pro vás Done.
Děkuju, Joan.
Kéž by ty zdi mohly mluvit.
Zažily skvělý časy.
A teď se dívají na toho nejskvělejšího.
Páni. Čím jsem si to zasloužil?
- Co tu děláte? - Co asi?
- Jezdíme. - Někoho srazíte.
Tohle je moje čtvrť. Já rozhoduju, jestli tu budete.
Co s tím uděláš?
Můžem si jezdit, kde chceme.
- Neslyším tě. - Vysmahni odtud.
- Co jsi mi řekl? - Vysmahni!
Vysmahni? Mám vysmahnout?
- Co uděláš? - Odpal.
Dej pokoj a vypadni odsud.
Co si myslíš, že děláš?
- Táhni do háje... - Nech ho, Sticky!
Co si o sobě myslíš? Nechtěl bys vypadnout?
Padej, chlapečku.
No tak, blbečku.
Chceš předvést kickflip? Padejte.
VÍTEJTE V MALÉ ITÁLII
Tak prosím, pane, vaše carbonara.
To jsem si neobjednal.
Promiňte. Co jste si objednal?
Penne arrabbiata.
- Jistě, pane. - Nech to.
Omlouvám se. Hned přinesu penne arrabbiata.
Už musím jít.
- Je mi to moc líto. - Přeju hezký večer.
- Co jsi udělal? - Říkal...
Furt je s tebou problém!
Přísahám, myslel jsem, že říká carb...
A zákazník je fuč!
Pusť mě!
Co to děláš?
Nech ji! Ruce pryč!
Slyšel jsi? Jen počkej, ty sráči!
Dej ty ruce pryč!
Hele, starej se o svý.
Tak ty máš koule?
Podělanej mameluk.
Co s tím uděláš?
Buď chlap, Done.
No tak, Done, měl bys něco udělat.
Co s tím uděláš?
- Tak, Done. - Čekáme.
Seber se, co uděláš?
Buď tvrdej, Done. Udělej něco.
Měl bys pohnout.
Done, vymyslel jsi něco?
Buď chlap, Done.
- Tak co s tím uděláš? - Všichni čekají, Done.
- Už s tím něco udělej, jasný? - Rozhodni se, Done.
No, tak, Done. Co budeš dělat?
- Všichni na tebe čekají. - No, musím s tím něco udělat.
- Musíš s tím něco udělat. - Musím něco udělat.
- Tak s tím něco udělej. - Musím něco udělat.
Tak co uděláš?
Buď chlap, Done.
Už s tím něco udělej.
- Dělej, Done. - Tak co uděláš?
Čekáme na tebe. No tak, co uděláš?
Co s tím budeš dělat, Done?
Buď tvrdej, Done. Udělej něco.
Měl bys ale pohnout, Done.
Všichni čekají, Done.
Buď chlap, Done.
Udělej s tím něco, jasný?
Dělej, Done. Co s tím hodláš dělat?
Rozhodni se, Done.
Tak už něco udělej!
Co je?
Chceš mě s tím majznout?
Co...
Kde jsi vzala klíče?
- Chci, abys mi je vrátila. - Jo, jasně.
Co kdybys umřel? Jak bych se to dozvěděla?
Nezapomeň, půlka tady toho je moje, zlato.
Máma a táta ho odkázali nám oběma.
Bože, je tu vedro.
Co je s klimatizací?
Dveře.
Zajímalo by mě, co je za nimi tak tajnýho.
To bys chtěla vědět.
Jo, a jednou se to dozvím.
Na to zapomeň.
Co má tohle být?
Zase si hraješ?
- Mám schůzku. - Schůzku?
Jakou schůzku?
Obchodní.
Jasně.
Obchodní.
Pořád nějakou máš.
Jo, a bereš léky?
Nepotřebuju léky, mami.
Cos to řekl?
Nepotřebuju léky, jasný?
Potřebuješ.
A musíš je brát.
Nemusím!
Víš, co se děje, když ty léky nebereš!
Mám schůzku. Musím jít.
Proč nechceš léky?
Nechci se hádat.
Až budeš odcházet, nech všechno tak, jak je.
- Jak je? Dobrý? - Jo.
- Dobrý ráno, pane Quinto. - Jo.
Jo, mimochodem, nefunguje klimatizace.
Aha. Řeknu to domácímu.
On vždycky nejdřív pošle někoho, kdo zjistí, jestli to nejde spravit.
- O čem to mluvíš? - Novej postup.
- Prej musí šetřit. - Jde o peníze?
S nima jde vždycky hlavně o peníze.
- Pojď sem. - Ne. Počkejte.
Pane Quinto. Já vaše peníze nechci...
Nech si je pro sebe.
Ještě stovku. Ať do večera běží.
Já...
Hele, mám tě rád. Kam to spějeme?
Kam to spějeme?
- Zdravím. - Dobrej, pane Q!
- Jak se daří? - Bezva vohoz, Done Q.
Sekne vám.
Jdete ke králi?
To si piš.
Tak hezkej den, Done Q.
- Čau. - Zdravím.
- Máš minutku? - Teď ne. Ne tady.
Posaď se venku. Za patnáct minut.
- Jdi si sednout ven. - Tak jo.
Běž, běž.
Dělej!
Jeď, jeď.
O co jde? Nemám lidi.
Nemám servírky. A do toho přijdeš ty.
Copak jsme někde v parku? Co ty podělaný pankáči?
Támhle ti. S těma baccalas. Na těch kolečkách?
Za našich časů by nás za takovou neúctu zbili.
Za našich časů bych vzal basebalovou pálku
a zpřerážel jim nohy.
Jo, chci s tím něco udělat.
Radši by sis měl vzít ten Dorasin,
nebo jaký prášky to bereš.
Bacha, ať neuklouzneš po oleji.
Sejdeme se ve cvokárně.
Brácha má pravdu.
S těma skejťákama jsme nikdy problém neměli.
Přijdou, sednou si,
objednaj si, nají se, napijou,
zaplatěj útratu. Finito.
Takže najíst a zaplatit.
Copak nevidíte, že je to taková válka?
- Nebo možná podraz. - Od koho?
Nevím. Od jiný rodiny.
Možná od vlády.
Znáte to, napadají lidi.
Možná jsi vůl. Akorát si z tebe utahujou.
- Už mi říkali hůř. Říkali mi hůř. - Ale on to tak nemyslel,
je to horká hlava. Ale máš pravdu,
dohlídneme ti na ně.
Víš, nikdy jsem úplně nepochopil, že bude nějaký zítra. Chápeš?
Jak to?
Nedokážu si představit, co by mohl
zítřek přinést.
- Kdo jo? - Salut.
Vaše carbonara.
Buon appetito.
- Pořád děláš tu samou chybu, no tak. - Ale... dobře, Marcello.
- Marcello, dobře. - Jsou s tebou jen problémy!
Marcello, pardon.
Nech toho! Každou chvíli něco rozbiješ!
- Marcello, prosím. - Co máš za problém?
Nech toho! Rozuměl jsi mi?
- Už dost. - Dobře, pardon.
Omlouvám se, jasný?
Co máš za problém?
Co máš za problém, chlape?
- Co máš za problém? - Co?
Já jsem tvůj problém!
- Ale. - Jsem tvůj problém!
- No tak. - Vypadni odsud.
Chceš si začít?
- Dost. - Uvidíš.
- Nechte toho. - Co uděláš?
- Praštíš mě? - Ne.
- Uhoď mě. - Nechte toho.
Běž do kuchyně.
Mazej do kuchyně.
- Ale no tak. - Běž do kuchyně.
- Mazej do tý podělaný kuchyně! - Tak dost!
- Hraješ si? - Vyjebáváš se mnou?
- Řekl jsem dost. - Aha.
- Dost! - Spálím ti ten tvůj tlustej zadek!
Pojď sem! Vrať se!
Spálím ti ten tlustej zadek!
- Přestaňte. - Lidi, mrzí mě to.
Jen menší výměna názorů.
Skleničku vína na podnik.
Co je, na mě si netroufneš?
Spálím ti ten tvůj tlustej zadek.
- Chceš se rvát? - Dost! Prosím!
Proboha, co se stalo?
Pitomej Marcello. Pohádali jsme se.
- Zase? - Zase.
Je to vůl.
Zlato, strašně mě to mrzí.
Cože? Proč?
No, protože já,
že nepracuju.
Zbláznila ses?
Podívej, co všechno děláš?
Vždyť doslova vytváříš novou lidskou bytost.
- Víš, jak je to těžký? - Jo. Vím, jak je to těžký.
Ale no tak. Takhle nemluv.
O mě si starost nedělej.
Já se o sebe postarám.
Jak ses měl?
Tak kromě toho s Marcellem,
to nebylo zlý.
Bože. To byl ale divný večer.
Vyhodil tě?
- Čekáte tady na mě? - Jak se jmenuješ?
- Santo. - Odkud jsi?
Z Brooklynu.
Odkud jsou rodiče?
Z Itálie. Z Neapole.
- Dobré místo. - Znáte to tam?
Co bude dál?
Dnes to bylo triko.
Za týden noha.
Co bude pak?
Najdu tě zabalenýho do koberce
na Belt Parkway?
- Myslíte? - Nemyslím.
Vím.
Netuším, co na to říct.
Mám pro tebe návrh.
Menší obchod.
Já o žádný obchody nestojím.
Michael Jordan? Znáš ty jeho kecky?
Ne.
Zítra tady. Jasný? V poledne.
- Dobře. - Přijď včas.
- Co chtěl? - To fakt netuším.
Ale vypadá mile.
Buď opatrný, ano?
Jo.
Děkuju, že jsi přišel.
- Rocco. - Děkuju. Krásko, ahoj.
- Tati, vypadáš skvěle. - Basa mi prospěla.
- I po dvaceti letech vypadám stejně. - To teda jo, papá.
- Jo. - Jasně.
Pojďte, dáme si drink.
Pojďte, napijeme se.
Lidi.
V předchozích dílech Smashe.
To ta zatracená Leoneho rodina. Odkrágrovali Moma.
Jsou to parchanti!
Měl jsem ho rád.
Za tohle draze zaplatí.
- Hodně draze. - Jo.
Chci Smashe a chci ho, kurva, mrtvýho!
Nechoď, Smashi. Je to nebezpečné.
Takový život jsem si zvolil, lásko.
Nechci, abys kvůli mně zemřel, Smashi.
Stevie.
S tímhle jsi asi nepočítal.
Smashi, musíš mít pořádný koule, že jsi sem přišel sám.
Pořádně velký koule.
Přišel tvůj čas, Smashi. Je s tebou konec.
Naser si, Serpico.
Hele, pomalu.
Dělá to nějakejch 22, 25 babek.
Ale ježiši.
- Co je? - Don Q. Zase.
Ne, teď ne.
- Jde sem? - Jo.
Do hajzlu.
Jak se máte?
Dej mi dvě tyhle.
Dávám dohromady lidi,
jestli máte zájem.
Dávám vám
čtyřiadvacet hodin.
Tak co?
Mario.
Rundu na mě,
všem.
Dobře.
Uvidíme.
Ciao.
No, to je teda ale magor.
Dominicu, co to mělo bejt?
- Kašli na to, Rocco. - Kdo je ten blbec?
Nestojí za to.
Nestojí?
Mluví s tebou jako s šuntem
a vy neuděláte ani hovno?
Ne, ne, ne, tati.
Ty to nechápeš.
Ten chlap je magor, jasný?
Po nocích jenom čte
knížky o mafiánech. Kouká na mafiánský filmy,
má vymletej mozek.
Ale dobrý je, že sedí na pořádný hromadě prachů.
- Na jak velký hromadě? - Olejářský prachy.
Olejářský?
- Jo. - Balík.
Takhle jsem Malou Itálii nikdy neviděl.
Vidíš tu ulici tam dole?
Jo.
Moje rodina tu žije už 130 let.
S regulovaným nájemným.
15 babek měsíčně.
- No, páni. - Jo.
Před 130 lety tu byli jen Neapolitánci.
Elizabeth Street. Ta byla sicilská.
Math Street, kalabréská. Přemýšlej o tom.
Od Bowery tady po Lafayette,
od Houstonu až do Worthu. Jen Itálie.
A co se stalo?
Proč jsme sem přišli?
- Za lepším. - Ne.
Proč jsme přišli sem?
Já myslím, že proto sem má rodina přišla.
Utekli jsme sem před svými iluzemi,
před těmi malými mafió-kraciemi,
co vládnou v restauraci, kde děláš.
Marcellino a jeho banda, kterým před 130 lety
přezdívali Mott Street z Davosu.
Co strašnýho bys musel spáchat, aby ti
Italové tak říkali?
Italové sem přišli před 130 lety.
Tyhle ulice jsou dlážděný zlatem.
Brodili se koňskýma hovnama až po oční bulvy cestou do práce.
Dřeli stovky hodin týdně.
Na konci týdne už toužili
jen po chlastu.
Pak se objevili ti klauni. Dodávali chlast.
A co se nestalo? Chlast už jim nestačil,
začali s výpalným.
Přijedeš z Itálie, teď jsi v New Yorku.
Ale splácíš v pětimístných cifrách v Itálii.
Pro kontrolu.
To je mafie.
Kriminálníci.
Proradní kriminálníci.
- Rozumíme si? - Jo. Můžu
jen něco rychle říct?
Vážím si tý příležitosti, kterou jste mi dal,
ale nemůžu to přijmout, víte?
Co nechceš říct? Vidím ti to na očích.
Co nechceš říct? Prostě to řekni.
- Tím říkám "ne, děkuju". - Co tím myslíš?
- Cením si toho. - Máme dohodu.
Můj instinkt nelže. Proč se dohaduješ?
Vážím si toho. A ještě jednou děkuju za to,
co jste pro mě včera udělal.
- S kým mluvíš? - Poslouchejte, je to jen práce.
- No tak. - No...
- Jsi se mnou. - Jde o to, co jsem o vás slyšel.
- O co? Co jsi slyšel? - Jsem spokojený tak, jak to je.
Prostě budu dál dělat, co dělám.
Říká kdo?
Co chcete dělat? Prosím.
- Neudělejte nějakou šílenost. - Hej, sráči!
- Ty sráči! - Jste cvok?
- Ty sráči! - Co?
- Prosím, prosím. - Ty sráči!
- Jste cvok? - Pojď sem!
Dobrej, otče Petere.
Děkuji.
Moc mě těšilo.
Otec Peter, muž se svými potřebami.
Copak?
Znám pár holek ze sousedství, co by si rády vrzly.
Stále samý vtip, Rocco. Nezměnil jste se.
To je jedna z mnoha, která přišla hledat útěchu.
Samozřejmě ve stánku Božím.
- Jasně, chápu. - Vypadni!
Znáte toho chlápka, Dona Q?
Don Q, můj Don, to je klenot.
S tím se člověk nikdy nenudí, to vám řeknu.
Jeden ptáček mi vyštěbetal, že má hromadu prachů.
Ano,
on a jeho sestra jsou štědrými přispěvateli církvi.
Jeho rodiče byli mezi největšími dovozci oleje.
Byly časy, kdy v každé rajčatové omáčce
široko daleko byl jen jejich olivový olej.
Olivový olej?
Já myslel, že mluví o ropě.
Ale co, olej jako olej.
Když rodiče tragicky zemřeli,
odkázali firmu jemu a sestře.
Ti ji prodali a do konce života nemusí hnout prstem.
Q a sestra?
Spálím ti tvůj zadek.
Jo.
Můžeme to vyřešit v klidu?
Jako normální lidi?
Neschovávej se!
Co se tady děje?
Proč ho nesrovnáš? Co má za problém?
- Vyrvu ti jazyk. - No tak, klid.
Běž dovnitř.
Jerry, přiveď ho sem.
Ano. Prosím, posaďte se.
Klídek.
Posaďte se!
Vyrvu mu ten proradný jazyk.
Jsem Rocco Esposito. Pocházím odtud.
Slyšel jsem, že hledáte lidi.
A že chcete, aby to tu bylo jako dřív.
Jaký lidi?
- Hele, jsme v tom s vámi. - Ano?
Zvažte to. Víte, kde nás najdete.
- Tak jo. - Zvážím to.
Klídek, jo?
Zvážím to.
- Co ty? - Nemusel jste to dělat.
Jdeš do toho? Už do toho jdeš?
Jo.
Jo, jdu.
Tak do toho jdeme.
Dej ty ruce pryč!
Hele, starej se o svý.
Dobrý den, pane. Máte hlad? Děláme tu nejlepší pekingskou kachnu.
Nechcete jít dál?
Vy běžte. Neobtěžujte moje dívky.
Teď jsi jeden z nás.
Velký tlak, velká zodpovědnost.
Myslíš, že to zvládneš?
Nepřestávej tancovat, Done.
Tancuj.
Oběd!
Prohlédněte si menu. Jídlo je vynikající.
Odkud že jsi?
Španělsko, nádhera.
Umbertovy mušle, vynikající Itálie.
Pojďte dál, připravíme vám stůl.
Dobrý den, pane.
Nechcete ochutnat nejlepší jídlo?
Mám pro vás ten nejlepší stůl u okna.
- Jdem do Café Neapol. - To nemůžete.
Mám tu pro vás stůl.
- Ne. Tommy! - Co?
- Chodím sem už 40 let. - Máme skvělé jídlo.
To ne, oběd je na účet podniku.
Jenom klid, nechte mě.
Je tu moc hezkej byt.
I když je teď situace na trhu šílená, určitě se prodá.
Po telefonu zněl jako opravdový hráč.
Tak je tady. Dobře, už musím jít, nashle!
Jerry! Moc mě těší!
- Ahoj. - Tak jo, tak jo.
Ti všichni chtějí nemovitost koupit?
Dal jsem ti dvě stovky, Andy.
Co ta klimoška?
Jak to myslíš, že ji opravili?
Vždyť mám zpocenej celej zadek.
Prostě to zařiď, prosím.
Jo?
Ahoj.
Máš to?
Je to fakt on?
Kolik?
Uvidíme se večer.
Kdo jste?
Jdu za Ninem.
- Nino. - Jste sám?
No jo, jsem sám.
Jaký je heslo?
No... Pompeje.
Je to v pořádku.
- Běžte. - Dobře.
- Tak kde to je? - Momentík. Klídek.
Musíte se uklidnit. Dýchejte.
Už dobrý. Jo.
- Mám ji v kufru, jdeme. - Dobře.
Podívejte. Zbraň Al Caponeho.
V celý svý kráse. Zabavená policií při jeho zatčení v 1928!
Je nádherná, že jo?
Počkat, počkat. Máte scarol ?
Tady je dvacet.
Nenechte se s ní chytit.
Je k nezaplacení.
Doma ji někam schovejte.
Ne abyste ji ukazoval návštěvám.
Jasný?
Ještě něco.
Kdybyste chtěl toho macka provětrat.
Jistě, jistě.
Alfonso. Člověk nikdy neví.
Člověk nikdy neví.
Konečně. Už jsme mysleli, že nepřijdeš.
- Hele. - Už jsi tady.
- Tak jo. - Podívejte se.
Tady je můj drahoušek. Přinesl jsi mi ji zpátky.
- Děkuju, Done. - Ne, není to tu bezpečný.
Done, ty jsi mi ji našel. Je moje, drahoušek můj.
- Nejsme v bezpečí! - Je moje.
- Co je? - Nejsme v bezpečí!
- Hele. - Nejsme v bezpečí!
- Co? - Nejsme v bezpečí!
Co jsi čekal? Je to Don, podělanej magor.
- Nejsme v bezpečí. - Done, dej mi tu pistoli.
- Je to můj brouček. - Nejsme v bezpečí.
Tak jo.
To by pro tebe měla být čest.
Budeš vyfocen, zdokumentován, prověřen federálama.
Musíš vypadat tvrdě.
Čím tvrději, tím tvrdší budou.
Všichni budou spokojení.
Grandissimo bravo.
Teď vypadáš jako klasická hudba.
Ocení to Teresa?
Jo! Vypadáš jako holandská piňáta.
Seš šmrncovní fešák.
Teresa by vás ráda poznala.
Ano?
Aby poděkovala, že to pro mě děláte.
Nedělám nic.
Co večeře v neděli? Přijdete?
Copak, bereš nové objednávky?
- No jo, dobře. - Šmrncovní. Fešák.
Šéfe, a co vy? Máte výjimečnou ženu v životě?
Jen jedinou.
VÍTEJTE V CHINATOWNU
Dobrý večer, pane. Být sám?
Pojďte, posaďte se.
Prosím.
- Děkuju. - Tady lístek.
- Vás si pamatuju. - Ahoj.
- Jak se jmenujete? - Suzie.
Ale no tak, doopravdy.
- Li Ming. - Li Ming? Moc hezké.
Co byste si dal?
No...
- Co jste říkala? - Že jste moc milý.
- Jste tu poprvé? - To je hezké.
Co byste mi doporučila?
Tohle. Pekingskou kachnu a naši vaječnou polévku s nudlemi.
- To dobré. - Věřím vám.
Je to specialita kuchaře. Hned se vrátím.
- Vinnie, váš šek. - Děkuju, drahoušku.
- Platíte za všechny? - To ne. To si nemůžu dovolit.
- Na, to je tvoje. - Ale no tak.
Děkuju. Ještě se uvidíme.
Nashle, lidi. Opatrujte se. Mějte se.
Sbohem, bavte se.
Tak jo.
- Vinnie, vy už odcházíte? - Jo, ale poslyš.
- Příště chci na menu masový kuličky. - Dobře, jistě.
Zařídíme to. Děkujeme.
Tady je vaše polévka.
Otravuje tě?
Ne, je dobrý člověk. Jen se chytil špatných lidí.
Je tvůj přítel?
Chtěl by.
Kdyby tě otravoval, dej vědět. Postarám se o něj.
Jste dobrý člověk.
Máte milý obličej a statečné srdce.
To není dobrý člověk.
Je hlava hada.
Moc nebezpečný.
Teď zase čínská mafie?
Vážně?
Akorát z tebe nadělají sekanou.
Ztichni.
Blíží se chvíle, kdy Don dostane konečně na frak.
Řekl jsem ztichni.
S těma není legrace.
Už to nejsou kšeftaři s opiem,
jedou v něčem mnohem větším.
Co ta ženská?
Co s ní máš za lubem?
Stáhne tě s sebou ke dnu.
Už se odtamtud nikdy nevyhrabeš.
Done. Vážně?
Popíchni je.
Vyprovokuj.
Znervózni je.
Buď jednotka pyrotechniků.
Jak to má být.
Na nás.
Salut. Na tisíc let.
Santo.
Obálky.
Rozumím, šéfe.
Tady.
- Menší inspirace. - Tak prosím.
- Dominicu. - Menší inspirace
Děkuju, šéfe.
Děkuju.
Na, pošli to dál.
Páni. Omluvte mě. Jenom na chvilku.
Ano?
Pět set dolarů.
To je teda terno.
Dává nám akorát drobný.
Tak jo.
Už mám toho chlapa po krk.
Zjistíme, kde starouš schovává svý prachy.
To myslíš vážně?
Proč?
Seš můj syn,
nebo tě matka našla u dveří
a celý ty roky mi lhala?
Jen říkám, že je mi ho líto.
- Koukni na něj. - Drž hubu!
Vidíš, s čím musím pracovat?
V každý rodině je nějakej Fredo.
- A v týhle je Fredo můj pitomej syn. - Jo, díky, tati.
Jo.
Musíme zjistit, kde ten magor schovává svý prachy.
Tyhle starý papriky bankám nevěřej.
Určitě je schovává v tom svým bytečku.
Rocco.
Co?
Ten kluk, je tady.
Ten kluk.
Hele, já nic neřeknu.
Santo ví, kdy má držet jazyk za zuby.
Nejenom že bude držet hubu, ale taky nám pomůže.
- Slyšel jsi mě? - Jo.
Vidíš ty chlapy za mnou? Maj kurva hlad.
A tebe si daj k večeři.
- Rozuměl jsi mi? - Ano, rozuměl, Rocco.
Ještě jednou. Grazie.
Děkuju za to, co pro muže děláte.
Ale prosím vás,
je mi potěšením.
Má skvělou pracovní morálku.
Je jako znovuzrozený.
Jo.
- A skvělý parťák. - Děkuju. Děkuju, šéfe.
- Přinesu lasagne. - Už je čas?
Tak jo.
Dobře.
Bože.
- Jakou jste měl cestu? Dobrou? - Fenomenální.
Výborně.
Páni. Jaká krása.
Ano.
- Díky. - Tak jo.
- Odkud jste? - Z Bath Avenue.
Lásko, vedle zvoní telefon. Zvedl bys ho, prosím?
- Nic neslyším. - Prosím.
Dobře.
Nevím, kdo jste nebo o co vám jde,
ale manžela ohrožujete.
Já teď vezmu tenhle nůž
a vrazím vám ho mezi nohy.
Tak ne.
Nikdo nevolal, zlato.
Omlouvám se.
To nic, to nic.
To je pořádný cigáro. Už jsi ho zkusil?
- Ne, ještě ne. - Hele, kdo přišel.
Chtělo by to chodítko!
Víš, co je šílené?
Kdykoliv vás potkám, chlapci, smrdíte jak použitý plíny.
Sprchujete se někdy?
- Cože? - Omluvte mýho šéfa.
Omluvit? Měl bych mu nakopat prdel.
Co kdybych ji nakopal vám?
Klid. Povím ti pravidlo inteligence.
Výše inteligence ovlivňuje to,
kým se obklopuješ.
Vtipný, vidím jen malýho hňupa.
Sám seš hňup.
- Co uděláš? - Víš, kdo to řekl?
Niccolo Machiavelli.
- Kdy ses narodil? - 1995.
On 1469.
Mám pocit, že jste podcenili situaci.
Podcenili?
A taky řekl, nesnaž se dostat k moci silou.
Protože pak by to byl podvod.
- Já tomu... - Překvápko, sráči!
To je fakt na hlavu.
Jo. Pojďte sem!
Ty seš bejk. Já jsem toreador.
Hej!
Toro. Hele!
Tady!
Hele!
Tady!
Trochu se nám to vymklo z rukou, ne?
Co se vymklo?
No, jak z těch kluků Rocco vymlátil duši.
Z jakých kluků?
No z těch skejťáků.
Skejťáků?
Jo.
Něco ti povím.
Když jsem byl kluk...
Možná jsi řídil Corvettu.
Nejezdil jsi kolem a neříkal sis: "Jsem Corvetta."
Nesměj se.
Víš, kolik chodců zemře ve městě
kvůli takovým pitomcům?
Tak si to spočítej.
Spočítej si to.
Jistě, omlouvám se. To mě nenapadlo.
Jen jsem měl pocit, že už to bylo moc.
- Šéfe, můžu se něco zeptat? - Jo, ptej se.
Víte, tak mě napadlo.
Ty peníze od vás...
Nevím, kam je uložit.
Víte, nikdy jsem tolik peněz neviděl.
Jsem jenom
zvědavej,
kam bych je měl schovat.
Co když je někdo bude chtít ukrást? Víte?
Nedávej je do krabice od bot.
Ani pod postel.
Jasně.
Dej je tam, kde budou
v bezpečí.
Ale kam? Kde by to mělo bejt?
Do matčiny dělohy.
Vezmem ji dědovi a babi, tátovi a mámě a Katrien.
- Katrien. - Katrien.
Jsou úplně jiný než my.
Jo.
Scusate , kmotře. Je mi ctí vás vidět.
Tommy, no tak, Tommy, nech toho.
Neponižuj se, zatraceně.
Hele, to je kmotr.
Vyfotíme se.
Můžeme se s vámi vyfotit?
- Můžeme... - Jo, prosím.
Můžete nás vyfotit?
- Jo, jasně. - Tak jo.
KMOTR
- Co to je? Panebože. - Trochu výš.
Takhle. Můžete.
- A je to. - Díky.
- Moc děkujeme. - Díky.
- Jste laskav. - Není zač.
- Moc děkujeme. - No problem.
To byl vážně kmotr.
Bože můj.
Panebože.
Ty seš vážně na nic.
Čau, brácho.
Skvělej byznys.
Čau, šéfe. Nedáte si knedlíčky?
- Co tady hledáte? - Kšeftík a potěšení.
Pachtuješ se s tím hadem?
- Ale no tak. - Chceš si to rozdat?
- Cože? - Co?
Slyšel jsi.
- Děláš si prdel? - Jsme ve válce.
Co není, může bejt.
Tati, nech to.
Nechci...
Nepleť se mi do cesty.
- Co s tím uděláš? - Pánové, prosím.
Chceš si to rozdat?
- Prosím, odejděte. - Jo?
Nestojím o žádné potíže.
Prosím.
Přesně tak.
Je kurva mrtvej.
No, a o tom jsem mluvil. To je ono.
Hodnej kluk, Done.
- Kryjeme ti záda, drsňáku. - Vidíte?
- Vidíte ho? - Tentokrát to zvládne.
- Donny, chlapče. - Donny.
Bude v pohodě. Donny.
Pojď blíž, ty parchante.
Ještě blíž. Ustřelím ti tu pitomou palici.
Pojď blíž.
Joe! Co to děláš?
Dostanu tě.
Vynech rodinu.
Ne! Joe! Ne!
Nesmíš mu ustřelit palici! Nechci do toho zaplést rodinu.
- To nemůžeš! - Joe. Hele!
- Tohle je válka. - Jdu dolů!
Slyšel jsi mě? Jdu dolů!
- Jdu dolů! - Kam to jdeš, Donny?
Tohle je kurva válka.
Dej od ní ty ruce pryč!
Starej se o svý, magore jeden.
Tak ty máš koule?
Antonio, omlouvám se, že jsem vás nechal čekat.
V pořádku.
Takže, ano, chtěl jsem...
Ano. Jen jsem jí ukazoval cestu, potřebovala to,
když se rozvádí. Chtěla byste...
Ta jeho posedlost, už je toho opravdu moc.
Měl byste ho vidět.
Nedávno nutil lidi, aby mu líbali ruku.
Antonio, taková tragédie.
Nebere mi telefon.
Musela jsem se vplížit do jeho bytu,
abych se ujistila, že neumřel.
- Víš, Antonio... - Nevím, co mám víc dělat.
Zamysli se nad tím. Je to stejné jako jiné závislosti.
Třeba na pornografii, hrách, drogách, alkoholu.
Ale na posedlost mafií neexistuje odvykací zařízení.
- Nevím, jestli vám rozumím, otče. - Dobře.
Jak nás to učí pán?
Nemůžeš vstoupit do žhavého uhlí a nepopálit si nohy.
Zbav hříšníka pokušení a nebude hřešit.
- Myslíte, že to pomůže? - Je to dobrý začátek.
Jsem tu pro vás 24 hodin, ve dne v noci.
Když mě budete potřebovat, budu tu pro vás.
- Moc vám děkuju. - Jistě, Antonio.
- Vážím si toho. - Dobře.
- Děkuji. - Na shledanou.
Ještě.
- Ciao. - Ciao.
Šéfe, to jsem já.
Šéfe, no tak, otevřete. Vím, že tam jste.
- Jsi sám? - Jo.
- Nesledovali tě? - Ne. Proč?
Víš to jistě?
Jo. Jistě. Na sto procent.
Jste v pořádku? Co to...
Dovnitř!
Šéfe, musím se zeptat. Je všechno v pořádku?
Nejste to vy. Od rána jste se neozval.
Jenom tu sedíte a píšete? Co se děje?
Jsme ve válce.
- V čem? - Řekl jsem, jsme ve válce.
- Se skejťákama? - S Roccem.
- Překročil hranici. - Co to...
Chceš překročit hranici?
Překroč hranici.
Co je to?
- Co je co? - Kdo je to?
Ne, to je Teresa.
Tak to vezmi.
Vezmi to.
Bude to minutka.
Haló?
Hele, to se mi jako vyhýbáš?
Ne, Dominicu.
Ten cvok řekl, že jsme přestali s tou komedií.
- Jo. Řekl. - To neznamená, že seš venku.
- Ne? - Koukej to zjistit.
Jinak dostaneš pořádnou nakládačku.
A to ti neříkám jenom já, ale i Rocco.
Jasný? Dělej, co máš.
Odpoledne.
Jasně.
Jsi v pořádku?
- Jo. - Teď poslouchej.
Moje holka v restauraci.
Ano? Má potíže.
Takže mi musíš krýt záda.
Seš na to připravený?
Jo. Ne, já... Ano.
- Jsi na to připravený? - Jo. Udělám všechno.
Dobře. Převlíknu se.
Tak co chcete dělat?
Jak to chcete provést?
Jen počkej.
To je moje holka.
Je nádherná, šéfe.
Tak jo, je sama.
- Tak jdeme. - Zadrž.
Klídek.
- Co? - Provedeme tah.
Bingo!
Kam si zajdem na jídlo? Kam půjdeme?
K Nicovi. Řekl jsem mu, že se tam stavím.
- Proč ne k Millerovi? - Chci jít k Nicovi.
Tak to máme 50/50.
- Pane Pastore! - Soudce, jak je?
Pánové, to je moje žena Renee.
- Těší mě. - Pan Pastor.
Ten herec. Jak se máte?
Dobře. Točím nový seriál. Smash.
- To máte štěstí. - No jo, je to dobrý.
- Zadařilo se. Jde nám to dobře. - Výborně.
- Jak jdou prospěšné práce? - Prospěšný práce?
Musím hrabat listí v Central Parku.
- Pozvu vás na zahradu. - Naser si, parchante.
- Máš ho pořád za zadkem, co? - Do hajzlu s ním.
Donutil mě hrabat listí jako chudáka.
- Jako zatracenej lichvář. - K čertu se všema.
- Je jako falešnej pětník. - Jdu do důchodu. Mrkej na tu kočku.
- Pane Pastore! - Jo?
Můžeme se vyfotit?
No jo, Butchie, vyfoť nás.
- Tady. Tak. - Tak jo, můžeme.
Pardon.
Sem, Butchie. Do světla, do světla.
Můžeme?
- To je dobrý. - Dobrý? Tak jo.
- A je to. Děkuju. - Moc děkuju. Díky.
- Ahoj. - Táta vás zbožňuje.
Vyřiďte mu mý pozdravy.
- Jistě. - Pěkná.
- Odkud ji znáš? - Teď jsem ji potkal.
- Jak se dívala... - Mohla by bejt má dcera.
Co kdybys mi našel někoho v mým věku?
Tak jak to jde? Měl jsi štěstí?
- Já... - Co?
Pořád ti to funguje?
- Tak, jak na tom seš? - Možná zaboduju.
Tvůj klub zaboduje. Bacha na toho chlapa. Je to šmírák.
- Vinnie! Vin? - Jo, co je? Jo.
- Hele. - Frankie.
- Poslouchej. - Jak je?
Fajn. Mám pro tebe roli. Napsal jsem scénář.
Běž za mým agentem.
- Přečti si to. - Nechci brát žádný scénáře.
Jenom si to přečti, prosím.
Je to i pro Butchieho?
- Jo. - Na, Butchie.
Jestli chceš pro někoho roli, tak bude.
Napiš něco pro Butchieho.
- Butchi! - Osina v zadku.
Butchie, přijdeme pozdě na večeři.
- Vezmu si ho pak. - Pohni, Butchi.
Počkej na mě. Támhle to je.
- Hele, musíš se na něj podívat. - Už jsem ho viděl.
Hodil ho do koše.
Koukám se na scénář a vracím ti ho.
- Ale proč? - Protože jsem v důchodu.
Skončil jsem. Do hajzlu s tím.
Pořád nám cpe ty svý scénáře.
- Dneska píše každej. - Dneska píše každej.
Bože můj. Ať už mi daj všichni pokoj.
Najíme se tady.
- Je tu plno. - Máš prachy?
- Mám kartu. - Ne, tady kreditky neberou.
Dělej, pojď. Jdeme.
- Wade, jak se máš? - Ahoj, Vinnie.
- Znáš Butchieho? - Ahoj.
- Jak se vede? - Dobře.
- Tak o co jde? - No, stavil jsem se,
že se najím, omrknu to tu, vorazím.
Každej po mně teď jde.
Nahoře mám pro tebe stůl.
- Nahoře? - Jo.
Máš tu výtah?
Proč jíme tady?
Protože za to nic nechce. Seš snad boháč?
- To zrovna ne. - Co? Šli jsme k La Melovi.
- Máš škváru? - Chtěl padesát babek za těstoviny.
- Ahoj, Vinnie a Butchi. - Jak je?
- Díky. - Jak se máte?
- Ale jde to. - Vinnie, podepíšeš mi to pro tátu?
- Je vážně nemocný. - Co mu je?
Má nemocný srdce.
- Bože. Jak se jmenuje? - Ben.
Bene, brzy se uzdrav.
- Viděla jsi už můj nový pořad? - Jo.
- Líbil se ti? - Jo.
- Smash? - Je parádní.
- Ještě hraješ? - Jo.
Zejtra se tu stavím.
A ty přines fotku a životopis.
- To by bylo skvělý. - Dám ho produkci.
- Děkuju. - Tak zatím.
- Miluju tě. - Tak, Butchie.
Nemáš zapnutej knoflík.
Co tady děláte? Co chcete? Podpis nebo co?
Co to bylo? Naparuješ se?
- Mám svý fanynky. - Kam to dáváš?
Na TikTok? Facebook?
Určitě tak jednou tejdně. Taky s tím začnu.
Kam s tím chceš jít? Za liberálama?
Nestačí, že seš krysa.
Už jsem to říkal...
Nadáváš mi, že jsem krysa?
Víš, co by udělal tvůj táta?
Předhodil by tě...
- Přeskočilo ti? - Co to děláte? Je to herec.
Co ta čínská restaurace?
Mluvím o tý holce.
- Líbí se mi. - A co ten had tý holky?
- Kdo, ten hajzl? - Ten slizký hajzl...
Kašli na nějaký kung-fu.
Rozmlátil bych mu ksicht.
- Víš, co dělá? - Co?
- Šéfe? - Drž hubu!
Prodává ledviny.
- Ledviny? - Jo, ženský ledviny.
Už si rozumíme?
Ano, šéfe.
Dobře, tak hele, ta holka si to pořádně odskáče.
- Musíme jí pomoct. - Jo, ale proč já?
Protože jsi Smash.
- Poslouchejte. - Ne, ne.
Dobře.
Jsem Smash.
- Už jde. - Je tady. Ahoj, Santo.
Santo! Ahoj, jak se máš, kámo?
Do hajzlu!
Rocco, prosím. Musím domů za ženou. Potřebuje mě, prosím.
Nechci slyšet žádný kraviny o tvý pitomý ženský.
O tu se postarám. Našel jsi mý prachy?
Ne, přísahám. Díval jsem se všude.
Já nevím, kde jsou.
Co se děje? Nechceš podrazit podělanýho, vyšinutýho šéfa?
- Rocco, věř mi, prosím. - Myslím, že mi kurva lžeš.
Proč bych ti lhal? Prosím.
Víš, co udělám? Potrestám tě a něco ti ufiknu.
- Nejspíš prst. - Ne, má jich deset. To nemá smysl.
Radši bysme mu měli ufiknout ptáka,
pak neopíchá svou ženušku.
To je zatraceně dobrej nápad.
Jerry, stáhni mu ty podělaný kalhoty.
- Děláš si srandu? - Neslyšel jsi mě?
- Stáhni mu ty kalhoty. - To neudělám.
Tati. Chceš mu uříznout ptáka?
O co ti jde? Už tě nebude moct ojebávat.
- Neudělám to. - Zešíleli jste?
Buď přijde o ptáka on nebo ty.
- Kterej to bude? - Hele, chlapi.
Podívej se.
Víte co? Kašlu na něj.
Stejně ho má malýho.
Budeš moct řídit domů, když jsi vypila tolik vína?
Rocco.
Panebože.
Vypadáš skvěle.
Děkuju.
Myslela jsem, že jsi...
Jsem zpátky.
Říkám si,
jaké by to bylo, kdybys nepotkal ji.
Ty a já bychom třeba měli děti.
Antonio, přestaň.
- Nechci to slyšet. - Co?
Po všech těch letech strávených ve vězení
jsem přemejšlel, jaký to mohlo bejt.
Nechci to poslouchat.
Dobře.
Hele, co se děje?
Jsi smutná.
Můj bratr Al. Potkal jsi ho někdy?
Nevím. Ne.
Prochází si teď takovou krizí.
Když rodiče zemřeli, uzavřel se.
Bydlí v domě, ve kterém jsme vyrostli.
A v jednom kuse čte knížky a kouká na filmy o mafii.
Začal se oblíkat jako nějaký gangster.
A teď se tak dokonce i chová.
To s tvým bráchou mě fakt mrzí.
Nejspíš uvnitř trpí.
Byla jsem u psychiatra.
Takže se musím
zbavit všeho, co podněcuje jeho představivost.
Musím se dostat do jeho domu a dát všechno pryč.
Ale sama to nedokážu.
Drahoušku, nejsi sama.
Pomůžu ti.
Zajdu tam a všechno odstěhuju.
- To bys pro mě udělal? - Rozhodně.
Šlo by, aby to vypadalo jako loupež?
Seděl jsem dvacet let jen tak?
Klíče od domu?
Q je pryč.
Je to tu jako v sauně.
- Vedro. - Musíme rychle.
Máš tašku na ty věci?
Mám.
Přinesl jsi pytel na mrtvoly?
Říkal hromada peněz. Tak velkej pytel.
Prostě...
- Jdeme. - Co?
Říkal jsi to.
- Je tohleto vůbec možný? - Je to cvok.
Hele, tati, to musíš vidět.
Ten chlap nás má vytapetovaný po celých zdech.
Crazy Joe. Lucky. Galante.
Pamatuju si to, jako by to bylo včera.
To se vsadím.
Co je ten pitomej chlap zač?
Našli jste prachy?
- Ne. - Našli jste nějaký prachy?
- Ne. - Někde tu musej bejt, Rocco.
- Ale ne tady. - Je to jenom ztráta času.
Vypadneme odtud. Než odejdeme, všechno to strhejte.
Jasně.
Akorát ztráta času.
Honili jsme si koule úplně nadarmo.
Nech toho, tati, o nic nejde.
Co budeme dělat?
- Co je tohle, Fredo? - Myslel jsem, že se ti to líbí.
Nelíbí.
Dělej, Fredo, jdeme.
Fredo, jo?
Naser si.
Tak, Smashi.
Už jsi viděl toho šaška?
Tu hlavu hada?
Zatím jsem žádný hady neviděl.
- Jak dlouho tady seš? - Už hodinu.
Tak to zabalíme.
Zabalit? Vážně chce, abych někoho zabil?
- Moje filmová hvězda. - Počkej.
To jsou moji přátelé. Chtějí říct něco důležitýho.
- Jo. Jde o Li Ming. Je tady? - Li Ming? Ano. Je tam.
Tady jsi. Jak ti je?
- Vrátil jste se! - Jo.
Nic mi do toho není,
ale minule tady byl jeden chlápek.
Je mi fuk, jestli je tvůj amant, přítel nebo co.
Chce tě jenom využít, i tohle místo a tvoji rodinu.
Využije tě jako cargo.
Lásko, ozvu se ti.
Co, teď?
Zavolej si taxi, sejdeme se před nemocnicí.
- Pusu. - O čem mluvíte?
Obchodujou s lidma jako s bramborama na nákladní lodi.
- O čem mluvíte? - O něm!
Tady o tom mluvím.
Zůstaň tady.
- Jak to je? - Dívejte se na mě.
- Chci to vědět. - Dívejte se na mě.
- Chci to vědět. - Vypadněte odtud pryč!
Jdeme, jdeme.
Prosím, odejděte.
Co kdyby ses sakra uklidnil, ty kung-fu sráči?
- Kurva. - Říznul jsi mě, ty jeden parchante.
- Vinnie, jdeme. - Naser si.
- Vinnie! - Do prdele.
No tak, co uděláš?
Co uděláš?
- Šéfe, co uděláme? - Musím to promyslet, jasný?
Chci do nemocnice.
Nechci umřít v čínský restauraci.
Šéfe, můj telefon je mrtvej.
Co teď budu dělat? Čeká tam na mě.
- Promiňte, šéfe. - Za co se omlouváš?
Za to, jak se to zvrtlo s Li Ming.
Takový jsou lidi. Opovrhují těmi, co milují.
Milují lidi, kteří je ne.
- Tak to prostě je. - Asi máte pravdu.
Hele, zavolej si Uber, nebo taxíka.
Tohle nesmíš zmeškat. Tak běž.
- Hodně štěstí. - Co vy?
Já jsem v pohodě. Bude to skvělé. Běž!
Ještě jednou přijít do Čínská čtvrť a mluvit s moje žena, ty mrtvý.
JSEM HADÍ HLAVA
Co se děje?
Li Ming.
Mluvit s moje žena,
ty mrtvý.
Pro rány boží, šéfe.
Panebože.
Jste v pořádku?
Šéfe, co vám to kurva udělal?
Panebože.
Ukažte, pomůžu vám.
- Pomůžu vám. - Jsem v pořádku.
- Počkejte, otevřu vám. - V pohodě.
Done.
Co nám to udělali, Done?
Dostaň ty parchanty.
Postarej se o to, Done.
Vyřiď je.
Jeď, jeď, jeď.
Chtěl jsem ti to vrátit hned, jakmile tě pustí.
Jsem venku. Kde jsou mý prachy?
Dej mi dva dny. Dám ti tvý dva tácy.
To bylo před dvaceti lety.
S úrokama a inflací to teď dělá dvacet táců.
Dvacet táců? To nejde!
Kde mám sehnat tolik peněz?
Nemám ani na nájem.
Máš dva dny, dvacet táců.
- Dva dny. - Radši pojď.
Ty odtud padej.
Co vy sráči?
Co lezete do naší čtvrti?
Jo, jo. Chcete jít s náma do války?
Hele, Done.
Koukej.
Támhle.
Vidíš.
Přišel čas, Done.
Koukni na sebe.
Chtěl jsem toho sráče zabít od první chvíle, co jsi ho viděl.
Co na tom nechápeš, Done?
Tvoje sestra.
Píchal tvoji malou sestřičku.
A máma s tátou to zjistili.
A řeknu ti, radost z toho neměli.
Pak nasedli do auta a pohádali se.
- A pak prásk! - Drž hubu!
Šéfe, co s tím chcete dělat?
- Uhni! - Proboha.
Šéfe, prosím.
Šéfe, počkejte.
Šéfe, prosím.
Šéfe, prosím, nedělejte to.
Šéfe, já vás prosím. Šéfe! Poslouchejte mě!
Dost! To stačilo!
Nejste žádnej podělanej gangster,
ale zbláznil jste se.
- Tohle je šílenství. - Proč?
Protože to vidím, jak to je? Ne, jak by mělo bejt?
Vidět to, jak by mělo bejt, bylo by pozdě.
Já pozdě nechodím.
Parchante jeden!
Parchante!
Tak ty bys mi chtěl ublížit, jo?
Tak ty bys mě chtěl zastřelit, parchante?
Naser si!
Hele, chceš mě zabít?
Je čas umřít...
Panebože.
Tati?
Podívej se na sebe.
Podívej se na svou tvář.
Antonio.
Alfonso.
Podívejte.
Podívejte, co se děje.
HEREC VINCENT PASTORE...
Zase jsme v sedmdesátkách.
Děkuju, že jste přišel, otče Petere.
Pro vás cokoliv.
Jsme tady, abychom probrali, že můj bratr Alfonso
nebere předepsané léky.
Nikdo nebude říkat, co mám brát, kdy a jak to mám brát
a s kým to mám brát. Nikdo mi nebude rozkazovat.
Podívej, Alfonso, já vím jen, že seš až úchylně posedlý mafií
z minulého století.
Antonio, každý má nějakou úchylku.
Alfonso, úchylky jsou problémy,
které bys neměl tajit a uzavírat ve tmě.
Musíme se našim úchylkám postavit čelem.
Ana Maria Berdugo. Říká vám to něco?
Oddával jste ji. Byl jsem tam.
Znal jsem je ještě jako malý děti.
Víte, něco mi o vás řekla.
Jo.
Měl jste s ní poměr.
Panebože.
Vážila si vás. Říkala o vás hezký věci.
Dobrý věci. Dobrý.
Řekla mi to, když vás načapala v posteli s její matkou.
- Pane na nebi. - Alfonso, prosím.
Máte mít ptáka v sutaně.
To je absurdní.
O tom byste měl mluvit sám se sebou.
Nebo s Bohem. Ne se mnou.
Já nikdy lidi neodsuzuju, dokud neznám fakta.
To sis vymyslel, Alfonso.
Když mluvíme o faktech, slečno "já nic, já muzikant".
Vyměnila jsi matku a otce,
moji matku a otce za zdegenerovaný přátele.
Víš, co mě na tom štve?
Stála jsi tam omámená, když se na tebe vykašlali.
Kde se to v tobě bere?
Myslíš, že to někoho v týhle čtvrti zajímá?
Jestli mluvím sám se sebou? Že žiju v jiným světě?
Že se tím bavím?
Že si s těma ubožákama hraju na kovboje?
Že beru prášky? Že chci, abych se cítil líp?
Že si vymejšlím svý fantazie?
I oni mají svý fantazie.
Každej chce přežít den.
- Alfonso. - A víš co?
Půlka týhle čtvrti, půlka tohohle národa
je zralá pro cvokaře!
A koukej, pořád jsme tady!
A každej den bojujeme!
Jeden s druhým.
- A víš co? - Alfonso, uklidni se.
- Prosím. - A víš co?
Máš pravdu.
Jsem v pasti.
Musím zpátky.
Zpátky do svých knih.
Bože.
Musím zpátky ke svým knihám.
Vracím se ke svým knihám.
Jestli jsi je nespálila. Spálila?
Žádný knížky jsem nespálila!
Spálila jsi moje knihy?
- Ne! - Jestli jsi mi...
- Spálila jsi je... - O čem to mluvíš?
Alfonso, prosím.
Býval jsem někdo.
Kdysi jsem býval někdo.
Někde.
Někdy.
Byl jsem chlap, víš?
Byl jsem chlap.
Taky jsem toužil po spáse.
Víš?
Chtěl jsem spasit.
Potřeboval jsem ujištění,
vzbudit pobouření. Chtěl jsem
probudit vztek.
Víš? Opravdový vztek.
To jsem chtěl. Co ty a tvůj vztek?
- Mrzí mě to, ano? Omlouvám se. - Kde je tvůj vztek?
Vidíš ty děti dole na ulici?
Ty malý holčičky z Číny?
Nemají žádný lidský práva.
Rozumíš? Jsou krok od toho stát se otroky.
Otroky.
Tvýho přítele připomínám, tvýho Rocca.
Jasný. V posteli s tím zatraceným hadem.
Obchod s lidmi! To je past!
Tak co chceš, abych udělala. Už jsem se omluvila.
Víš, o co se musíš snažit?
Aby věci prostě byly zjevný.
Nic víc.
Kam jdeš?
Alfonso, vrať se.
Panebože.
Je mi to moc líto.
Můžeme se jenom modlit.
Modlit?
Modlit!