Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Vilken vacker dag.
Utsikten är fantastisk.
Strunta i mig. Jag ska strax gå.
Jag såg minnesmärket där borta.
- Är det... - Jag vill inte prata om det.
Okej.
Jag är Richard.
Och du?
Du gör mig nervös.
Om du inte backar, ge mig åtminstone ditt namn.
Du vill vara ensam.
Jag kom också hit av en orsak innan ens björnarna vaknat.
Jag behöver inte höra din livshistoria.
Du behöver inte ens ha mindre ont än du har.
- Men jag vill ha lite utrymme mellan dig... - Du kan inte hindra mig.
Jag höll på med bilar innan, även när jag inte hade råd.
I högskolan hade jag en vacker Integra. Jag pysslade verkligen om den.
Du undrar nog vart det här leder.
Det leder rakt in i en tegelvägg.
Veckan innan examen kvaddade jag Integran.
Det värsta var att Chloe och jag grälade innan kraschen.
Jag vill inte säga nåt om mina sista ord till henne.
Jag beklagar.
Så säger alla.
Jag var sängliggande.
Jag kunde inte röra mig på två månader, två veckor och fyra dagar.
Jag satt fast i en sjukhussäng när jag bara ville
springa ifrån mig själv.
Ingen som besökte mig kunde säga annat än:
"Jag beklagar".
Jag beklagar.
"Jag beklagar." Kan folk inga andra ord?
Det är bättre att vara tyst.
Eller hur? Lämna bara grytan och dra.
Min man ristade in våra initialer i trädet.
Min son letade efter pinnar för att grilla marshmallows.
Han sa att han skulle hitta alla tre på en minut.
Jag fortsatte plocka blommor.
Vi hörde inte ens när han...
Världen tar vad den vill ha.
Den borde ha tagit mig.
Herregud. Det jag hatar mest är att jag...
Jag har inte kunnat gråta.
Jag vill gråta, men...
Jag är trasig.
Trasig behöver inte betyda... hopplös.
Då så.
Det här var inte direkt ett nöje, men det var trevligt att träffas.
Iris.
Jag kommer inte att försöka hindra dig, Iris.
Men som jag sa...
Det är en vacker dag.
Bilar är inte min grej längre.
Tja, Richard...
Det här är farväl.
Du går inte tillbaka när jag åkt?
Inte idag.
Det får duga.
Jag blockerar dig visst.
Det ser så ut.
Förlåt.
Väntar du regn?
Det lönar sig att vara förberedd.
Det är okej. Jag kan gå runt.
Visst.
- Richard. - Varför kallar du mig för det?
Gå igenom processen. Det gör alla.
Det finns ingen signal.
Det betyder ingen mobil och inga SOS-nödsamtal.
OTILLGÄNGLIG
Synd att din telefon inte är nära.
Om det bara fanns ett tillförlitligt nätverk.
Min man kommer att leta efter mig.
Jag hoppas verkligen det.
Snälla, gör det inte.
"Snälla, gör det inte. Gör mig inte illa. Jag har barn."
Vad kan jag säga, Iris? Fel plats, rätt tid.
Det påminner mig. Jag tog med nåt.
Berätta om Chloe.
Berätta om din pojke. Vad hette han?
Han hette Mateo.
Inte Matthew?
- Varför inte Charlie? Det är ett namn. - Sant.
Och Chloe? Var hon söt?
Väldigt söt.
Du liknar henne.
Hur träffades ni?
Jag vet vad du gör.
Du försöker mjuka upp mig.
Du är inte den första.
Jag vill att vi är på samma nivå.
Så som du var med mig tidigare?
Jag kan ha lurat dig, men jag talar min sanning.
Okej, Richard. Tala din sanning.
Jag har ett ställe i skogen.
Vad tänker du göra med mig där?
Jag vill fläta ditt hår.
Fan heller.
Sluta!
- Hjälp! - Det kunde inte ha varit mer perfekt.
Miljön, isoleringen, tajmingen.
Håll dig borta för fan!
- Sen klåpar jag mig och glömmer fickorna. - Håll dig borta, sa jag.
- Hjälp! - Det måste vara nåt med dig.
Men det är nog nåt med mig. Du ville avsluta allt nyss.
- Se på dig nu. - Fan ta dig.
Känner du av det nu?
- Vilket? - Det är nog svårt att urskilja efter allt.
- Vad fan pratar du om? - Systemredundans.
På flygplan har allt en reserv, även toalettspolningen.
På 12 000 meters höjd måste man vara förberedd.
Vad är det?
Vi flyger på 12 000 meters höjd.
Vad har du gjort?
Din kropp kommer att stänga ner.
- Förgiftade du mig? - Nej då.
Avslappnande läkemedel gör det lättare för oss båda.
- Du är galen. - Det vore galet att inte ge dig det.
- Hjälp! - Fortsätt så bara.
Efter tjugo minuters verkan blir du helt förlamad.
Första minuten börjar finmotoriken ge upp.
Att ringa samtal, hålla en kniv, sånt.
Vid tio minuter börjar benen pirra. Grovmotoriken står alltså på tur.
Vid 15 minuter ger benen upp helt.
Arton, andningen bli ansträngd.
Och precis före allt stänger ner, försvinner rösten.
Ska vi gå?
Det sprids snabbare när du springer.
Fan.
Har fingrarna börjat ge upp?
Fan.
Ett, två, tre, fyra.
Ett, två...
- Ett, två... - Ett, två...
- ...tre, fyra. - ...tre, fyra.
Jättebra.
Ett...
- Två. - Två.
Det varar en timme.
Sen har vi hela helgen tillsammans.
Ett, två, tre...
Fan. Okej, 20 minuter.
Okej.
Nej. Kom igen.
Tre minuter.
Hoppas du hittat ett bra gömställe!
Du kan inte simma.
TIDEN ÄR SLUT
Mår du bra?
Fröken, hör du mig?
Hur kunde du...
Hur kom du hela vägen hit? Ramlade du ur en kajak?
Kan du prata?
Helvete.
Jag vänder dig, okej?
Vänta lite.
Du kan alltså se mig.
Vänta, gör om det där.
Du kan alltså höra mig.
Okej.
Kan du alls röra dig?
Nej.
Du kan se. Du kan höra.
Du kan inte röra dig eller prata. Stämmer det?
Är du skadad?
Det är bra.
Jag tar in dig och ringer 112, okej?
Vänta lite. Mina knän har sett sina bästa dagar.
Jag hade inte det här på dagens bingobricka.
Tack och lov. Jag var med om en bilolycka och hittar inte min fru.
Sakta ner.
Ta ett andetag.
Det gick så fort. Hon betedde sig normalt och sen...
Har du sett henne? Hon är 168 lång. Hon är söt.
Jag blöder.
Vänta lite.
Jag hjälper dig.
Hördu. Jag bad dig vänta.
Förlåt, jag mår inte bra.
Ursäkta.
Jag är förvirrad.
Jag minns inte hur jag kom hit.
Hör här, jag ska hjälpa dig,
men jag hjälper dig på mina villkor. Vi fortsätter på utsidan.
Får jag låna telefonen? Jag miste min i olyckan.
- Kom igen. Jag hjälper dig upp. - Jag bara...
Jag måste bara vila lite.
Jag kan ringa 112, så att de hjälper dig hitta din fru.
Eller så kan jag ringa och berätta om inkräktaren i mitt hem.
Du behöver inte göra så där.
Förlåt. Jag är bara så less på allt.
Om du vill ringa, ring.
De tar henne ifrån mig, men jag kan inte förhindra det.
Om du vill ringa ett samtal, lägg på och...
Vad heter du?
Andrew.
Okej, Andrew.
- Prata. - Tack.
Hon har alltid haft mentala problem, men det har blivit värre på sistone.
Hon anklagar mig för hemska och osanna saker.
Om polisen blir inblandad får hennes familj veta det.
De får henne inlagd igen.
Hon är min fru. Jag kan inte förlora henne.
Jag har bokstavligen förlorat henne.
Vad heter hon?
Chloe.
Jag borde inte ha låtit henne köra, men självständighet är viktigt för henne.
Vi grälade.
Vägarna här är svåra nog utan distraktioner.
Hon hatar när jag ropar, men hon sa att hon skulle lämna mig, och jag blev...
...så rädd.
Jag ropade åt henne, och hon trampade gasen i botten och...
Mer minns jag inte.
När jag vaknade var hon borta.
Jag vet inte om hon är desorienterad eller kommer att få en till episod.
När hon mår riktigt dåligt blir hon katatonisk.
- Katatonisk? - Hon stänger ner.
Hon vägrar att röra sig eller prata.
Det låter komplicerat.
Har du nån i ditt liv?
Jag pratar inte om det.
Inte jag heller. Det är mitt problem.
Hon fick en hjärtattack.
Alla dessa år tjatade hon över vad jag åt, hur mycket jag satt,
hur jag lät min ilska styra mig och löste problemen med knytnävarna.
Men under hela tiden...
Vi var så fokuserade på mig att vi glömde tänka på henne.
Världen tar vad den vill ha.
Du älskar din fru.
Mer än du vet.
Ska du bara acceptera det här och låta dem ta henne ifrån dig?
- Det tror jag inte. - Bra.
Jag har inte varit ärlig mot dig.
Inte?
På vilket sätt?
Du skulle säga nåt.
- Du tappade ju bort din telefon. - Gjorde jag det?
I bilolyckan.
Jag är lite förvirrad.
Då så...
Skogen är väldigt stor.
- Bäst att börja leta. - Nej. Vad tänkte du berätta?
Inget.
Säg en sak, William.
- Hur vet du mitt namn? - Jag läste på posten.
Utför du trädgårdsarbeten i köket?
Var är hon?
Förlåt, jag...
Jag borde ha berättat. Jag visste inte vad jag skulle göra.
Var?
Jag vill att ni två går nu.
Jag glömmer att det här nånsin hänt.
Berätta.
I förrådet. På baksidan.
Jag tog ut skottkärran för att göra plats. Jag såg dig komma gående
och tog in fanskapet hit.
Skitsnack.
Det är sant.
- Det är lätt att ta reda på, eller hur? - Ta dig en titt.
Ge mig telefonen först.
Visst.
- De kommer inte i tid. - Skulle jag vara rädd för dig?
Du monopoliserar en ganska jävla hektisk dag, vet du det?
Ja. Det är en man i mitt hus, och han vill skada mig.
Skada dig?
Jag ska döda dig.
Stanna där.
Stanna där! Annars vet jag inte vad jag gör.
Vad skulle din fru säga om dig?
Hon jobbade så hårt för att tämja dig,
och lära dig att behärska din ilska.
Hon skulle nog få en hjärtattack.
Håll käften!
Hör du mig? Vi skickar dit nån.
Det är ett par bilar på väg. Håll ut.
Om du är där, säg något.
Du tvingade mig att göra det.
Jag hade aldrig dödat en man tidigare.
Det finns en första gång för allt.
- Hallå? - Pappa, jag har ringt dig hela morgonen.
Hej, raring. Hur mår du?
- Jag fick mitt betyg idag. - Jaså? Hur gick det?
Alla A, förutom ett B.
Oj. Alla asgrymma och bra.
Mamma vill fira vid frukost imorgon.
Inte imorgon, raring. Jag kommer hem först på söndag kväll.
Ingen fara. Mamma sa att vi kommer till stugan.
Pappa?
Vilken underbar nyhet.
- Kan jag få prata med din mamma? - Okej. Hej då!
- Förlåt för fröken Pratkvarn. - Ni kommer väl inte hit?
Jag vet att helgerna är viktiga för dig, men...
Inga men, Lizzie. Om jag ska vara mitt bästa jag behöver jag egentid.
Du vill ha mer och mer egentid på sistone.
Olivia behöver ett miljöombyte, och jag en medförälder,
så tyvärr måste vi störa din ungkarlshelg i bergen.
- Vi kommer dit. - Du har rätt. Förlåt. Jag var självisk.
Kom upp hit.
Lägg campingutrustningen i bilen, så gör vi det till en stor grej.
- Okej? Vi ska fira betyget. - Toppen! Vi är där runt klockan 10.
- Älskar dig. - Och jag dig.
Vi ses klockan tio.
KORTLÄSAREN ÄR UR FUNKTION BETALA PÅ INSIDAN
Vad gör du?
Gå inte iväg så där. Hör du mig?
Jag ville bara säga hej.
Okej, men gör inte om det.
Gamle gode Bill.
LANDSVÄGSPOLIS
Jag är glad att se dig.
God morgon.
Jag fick ett samtal om pickupen. Nån behövde visst hjälp.
- Det måste vara ett misstag. - De gav oss registreringsnumret.
Får jag prata med passageraren?
Jag måste försäkra mig om att hon är okej.
- Det måste vi båda. - Jaså? Hur så?
Min fru är full.
- Den här tiden på morgonen? - Nuförtiden är det dygnet runt.
- Har du också druckit? - Jag rör inte sånt.
Det gör en slarvig.
Vad heter du?
Andrew. Men kalla mig Andy.
- Andrew. Har du legitimation på dig? - Ja, självklart.
Det här är ett problem.
Förlåt?
Ditt körkort har gått ut.
Just det. Jag har tänkt ta itu med det.
Vem tillhör pickupen?
En kompis till mig, Bill.
Gör det nåt om jag ringer Bill när du och jag har pratat klart?
Självklart inte.
Kan du berätta exakt vad som hänt här?
Hoppas du inte har bråttom.
Skiftet började nyss.
Min fru kravlade sig upp från golvet i morse, tog bilen på en tur,
och hon verkar ha krockat mot ett rätt stort träd.
Så mycket har jag pusslat ihop.
- Och hon var ensam? - Så vitt jag vet.
Hon ringde, och jag försöker städa upp hennes röra.
Enligt samtalet var både du och din fru på bensinstationen.
Jag ville se till att hon inte kvävdes i sina spyor innan jag tankade.
- Du kan skippa attityden. - Förlåt.
Morgonen har varit som en tuff vecka.
Varför ringde du inte 112 eller en bärgningsbil?
För att undvika det här.
Så du var inte i bilen.
- Nej. - Vad hände med ditt ansikte?
Jag...
Kan du inte svara?
Det kanske hon kan reda ut.
Räkna inte med det.
Frun.
Fröken.
- Hur länge har hon varit berusad? - I tio månader.
Du måste förklara exakt vad som har hänt här.
- Nu. - Hon lämnade mig.
- Ursäkta mig? - Det har varit illa.
Sen vi miste vår lilla pojke.
Vår vackra lilla Mateo.
Han föll högt ifrån och...
Hon glömde hålla koll på honom.
Istället för att möta skuldkänslorna, tog hon till flaskan.
Hon kanske aldrig repar sig.
Vill du veta varför jag inte ringde 112, konstapeln?
För att ingen kan rädda henne.
Hjä...
Ursäkta?
Hjälp...
...mig.
- Konstapeln, hon... - Var god och backa.
Jag stannade för att hjälpa dig, och du tog bilen.
Du måste nog ha...
- Du dödade nog polisen. - Det går inte enligt din plan.
Du borde inte prata.
Imorgon är en stor dag. Familjetid.
Du är uttorkad. Din kropp jobbar hårt just nu.
Har du testat det?
- Nej. - Självklart inte.
Du är för feg för att göra dig själv hjälplös.
Jag har varit där.
Ja, när vad-hon-nu-hette dog?
Chloe.
Du var sängbunden i två månader.
Var det då du blev galen?
Jag blev inte galen.
Jag fann klarhet.
Jag hade känt mig isolerad hela livet.
Tills ögonblicken efter kraschen.
Jag kan fortfarande se vinkeln på hennes hals,
och hur ljuset reflekterades i glasspillrorna i hennes knä.
När jag såg henne ta sitt sista andetag kände jag äntligen en samhörighet.
Jag gick igenom ögonblicket om och om igen där jag låg i sängen.
Jag undrade om jag hade känt Gud.
Till slut kom jag fram till att jag hade känt Gud.
Han var jag.
Vad sa du till henne?
Du sa att du hade sagt nåt till henne.
Jag trodde det var innan kraschen, men det var efter den.
När hon var döende, eller hur?
Vad sa du?
"Tack."
Det var asgrymt och bra.
Va?
Du älskar säkert din familj mycket.
Din fru.
- Din dotter. - Prata inte om min dotter.
Innerst inne vet du att du inte kan fortsätta så här.
Du åker fast. Du får aldrig se henne igen.
- Sluta prata. - Jag vet hur det känns att mista ett barn.
Du behöver inte det.
- Jag vet inte ditt namn eller var du bor. - Sluta, sa jag.
- Du kan lämna mig vid sidan av vägen. - Skitsnack.
Det går inte.
Så enkelt är det.
Trasig behöver inte betyda hopplös.
Minns du?
Jag är för fan inte trasig.
Ändrade planer, Iris.
Vi är framme.
Synd att vi måste hoppa till slutet.
Vi kunde ha haft en trevlig helg tillsammans.
Du har sällskap där nere.
När musklerna börjar funka är de en osynkad röra.
Du får små energiutbrott, men din kropp klarar inte av dem.
Varför lät du mig inte göra det?
Göra vad?
Ta livet av dig?
Om det ändå skulle ta slut,
varför stoppa mig?
Jag stoppade dig inte.
Du gjorde det själv.
Allt det här hade varit över.
Alltihop.
Det var ödet.
- Du var menad för mig. - Skitsnack.
Det finns inget öde. Det finns ingen Gud. Det är bara vi.
Då är du också bara du.
En sorglig liten namnlös man.
Du är arg.
- Ja, det är jag för fan. - Varför?
För att jag ville dö.
Jag ville dö.
"Ville."
Så långt du har kommit.
Kan du göra en sak för mig?
Kan du ge mig Mateos båt?
Den är i min ficka.
På andra sidan.
Jag beklagar inte.
Tack.
Undertexter: Hanne-Marie Pöysä