Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ДЕРЖАВНИЙ ПАРК МЕССІ-БІҐ-СУР
К+А+М
Чудовий день.
Я чув, що тут чудовий краєвид, але... нічого собі.
Не зважай на мене.
Я за хвилину піду.
Я бачив там меморіал.
- Це... - Я про це не говоритиму.
Гаразд.
Я Річард.
А ти?
Слухай, ти мене нервуєш.
Якщо не відступиш, хоча б скажи своє ім'я.
Ти хочеш побути сама.
Я теж хотів. Чому б ще пішов сюди, коли навіть ведмеді не прокинулися?
Слухай, я...
Я не прошу розповідати історію твого життя.
Не хочу, щоб ти страждала ще більше, ніж зараз.
Я хочу, щоб було трохи більше місця між тобою і...
Ти мене не зупиниш.
Колись я любив машини,
хоч і не міг купити.
В аспірантурі у мене була прекрасна маленька «Інтегра»,
як я з нею няньчився.
«До чого він веде», — думає вона.
Він веде просто в цегляну стіну.
За тиждень до випускного я знищив «Інтегру».
Найгірше те, що як раз перед аварією ми з Хлоєю посварилися.
Не уявляєш мої останні слова до неї.
Мені шкода.
Усі так кажуть.
Я був на витяжці.
Не міг рухатися два місяці два тижні і чотири дні.
Прикутий до лікарняного ліжка, коли все, чого я хотів —
втекти якомога далі від себе.
І весь цей час всі, хто мене відвідував, міг вимовити лише:
мені шкода.
Мені шкода.
Шкода. Типу ти не знаєш інших слів?
Просто не хочу нічого казати.
Так. Залиш запіканку і забирайся з мого дому.
Мій чоловік вирізав наші ініціали на дереві.
Мій син шукав палиці, щоб смажити зефір.
Казав, що за хвилину знайде всі три, я сказала, що не знайде.
І я продовжувала збирати польові квіти.
Ми навіть не почули, коли він...
Світ бере те, що хоче.
Краще б він забрав мене.
Боже. Найбільше я ненавиджу те, що я...
Я навіть плакати не могла.
Я хочу, але...
Я зламана.
Зламана не означає
безнадійна.
Що ж,
це було не дуже приємно, але радий був познайомитися.
Айріс.
Я не змінюватиму твій наступний крок, Айріс.
Але, як я казав...
день справді чудовий.
Тепер я не так люблю машини.
Що ж, Річарде...
Мабуть, це прощання.
Ти ж не чекатимеш, поки я поїду, щоб повернутися?
Не сьогодні.
Погоджусь і на це.
Схоже, я тебе заблокував.
Схоже.
Вибач.
Буде дощ?
Підготуватися ніколи не завадить.
Усе гаразд. Я можу обійти.
Авжеж.
- Річарде. - Чому ти мене так звеш?
НЕ РУХАЙСЯ
Будь ласка, проходь цей процес. Усі проходять.
Але червоної точки немає.
А значить, немає зв'язку. А значить, жодних екстрених викликів.
ПОЗА ЗОНОЮ
Шкода, що ти без телефону.
Якби тут було надійне Wi-Fi з'єднання.
Мій чоловік шукатиме мене.
Сподіваюся.
Прошу, не роби цього.
«Прошу, не роби цього. Не кривди мене. У мене діти».
Що сказати, Айріс? Не в той час, у тому місці.
До речі. Маю щось для тебе.
Розкажи про Хлою.
Розкажи про сина.
Як його звали?
Матео.
Чому не Метью?
Чому не Чарлі? Це ім'я.
Справедливо.
А Хлоя? Вона була гарна?
Дуже.
Ти мені її нагадуєш.
- Як познайомилися? - Я знаю, що ти робиш.
Хочеш, щоб я розм'якнув.
Не ти перша.
Я хочу, щоб усе було чесно. Гаразд?
Ніби ти був чесним раніше.
Можливо, я тебе обдурив, але я кажу правду.
Гаразд, Річарде.
Говори свою правду.
У мене є дім у лісі.
І що ти там зі мною зробиш?
Заплету тобі косу.
Переб'єшся.
Припини!
- Рятуйте! - Краще й бути не могло.
Обстановка, ізоляція, час.
Не наближайся до мене.
А я все зіпсував, не перевіривши кишені.
Не підходь, кажу.
- Рятуйте! - Мабуть, щось у тобі є.
Знову ж таки, мабуть, і в мені щось є.
Півгодини тому ти хотіла з усім покінчити.
- А зараз глянь на себе. - Пішов ти.
Ти вже відчуваєш?
Відчуваю що?
Мабуть, важко сказати, враховуючи, що ми пережили.
- Про що ти, бляха, говориш? - Надмірність системи.
Як у літаку — все має резервну копію, навіть зливні бачки.
Але на висоті 12 000 метрів не можна бути надто готовим.
Що це?
Ми летимо на висоті 12 000 метрів.
Що ти зробив?
Твоє тіло скоро відмовить.
Ти мене отруїв?
Не отруїв.
Це спеціальний релаксант, щоб нам обом було легше.
- Ти божевільний. - Був би, якби цього не зробив.
- Рятуйте! - Ти весь час це повторюєш.
Щойно подіє, матимеш 20 хвилин,
поки тебе не паралізує.
Спочатку почне вимикатися дрібна моторика.
Набирати номер телефону, тримати ніж — всяке таке.
Через десять хвилин колотиме в ногах.
Наступна — велика моторика.
Через 15 хвилин ноги повністю відмовлять.
Через 18 — стане важко дихати.
І перед тим, як відмовить решта, —
твій голос.
Ходімо?
Біг лише прискорить дію препарату.
Чорт.
Пальці почали відмовляти?
Бляха.
Один, два, три, чотири.
Один, два...
- Один, два... - Один, два...
- ...три, чотири. - ...три, чотири.
Молодчинка.
Один...
- ...два. - Два.
Діє десь годину.
Тоді у нас будуть цілі вихідні разом.
Один, два, три...
Зараза.
Гаразд, 20 хвилин.
Гаразд.
Ні. Давай.
Давай.
Три хвилини.
Сподіваюся, ти знайшла хорошу схованку!
Ти не зможеш плисти.
ЧАС ВИЙШОВ
Усе гаразд?
Міс.
Ви мене чуєте?
Як ви...
Як ви взагалі сюди потрапили?
Випали з байдарки чи що?
СТОП
Говорити можете?
Чорт...
Я вас переверну.
Гаразд?
Тримайтеся.
То ви мене бачите.
Стійте, зробіть так ще раз.
Отже, ви мене чуєте.
Гаразд.
Ви взагалі можете рухатися?
Ні.
Можете бачити. Можете чути.
Не можете рухатися. Не можете говорити. Я правий?
Вас поранено?
Це добре.
Я відвезу вас всередину, подзвоню в 911, добре?
Лежіть спокійно. Мої коліна вже не ті, що раніше.
Цього не було у сьогоднішній картці бінго, Це точно.
Слава богу.
Я потрапив у аварію. Не можу знайти дружину.
Гей, повільніше.
Дихайте поволі.
Усе сталося так швидко. Вона поводилася нормально, а потім...
Ви її не бачили? Десь 168 см. Гарненька.
У мене кров.
Стійте спокійно.
Я вам допоможу.
Гей.
- Я просив лишатися на місці. - Вибачте. Мені зле.
Куди це ви?
Я як в тумані. Навіть не пам'ятаю, як сюди потрапив.
Слухай, друже, я тобі допоможу,
але на моїх умовах,
і ці умови: ми вийдемо на двір.
Дасте телефон? Я загубив свій під час аварії.
Ходімо. Я допоможу встати.
Я лише...
Треба хвильку відпочити.
Я подзвоню в 911, попрошу допомогти знайти твою дружину.
Або подзвоню в 911 і скажу, що у мене вдома зловмисник.
Припини, друже. Не треба цього.
Вибачте. На мене просто стільки всього звалилося.
Якщо хочете, дзвоніть їм.
Вони заберуть її від мене але тут я вже нічого не вдію.
Якщо хочете подзвонити, спробуйте ще раз...
Як тебе звати?
Ендрю.
Гаразд, Ендрю.
- Розказуй. - Дякую.
Вона завжди мала проблеми з психікою, але останнім часом стало гірше.
Вона... звинувачує мене в жахливих речах.
Яких не було.
Як викличемо копів, я не зможу приховати це від її сім'ї. Її знову закриють.
Вона ж моя дружина. Я не можу її втратити.
А тут я буквально втратив її.
Як її звати?
Хлоя.
Я не мав пускати її за кермо, але незалежність для неї така важлива.
Ми сварилися.
Дороги тут складні, навіть коли тебе не відволікають.
Вона ненавидить крики.
Але вона сказала, що йде від мене, і я так...
злякався.
Так. Я кричав на неї, вона натиснула на газ, і...
Це все, що я пам'ятаю.
Отямився, а її не було.
Не знаю, чи вона дезорієнтована, чи в неї новий напад.
Коли їй дуже погано, вона впадає в кататонію.
В кататонію?
Вона заклякає.
Відмовляється рухатися, говорити.
Схоже, це все складно.
У вас є хтось?
Я про це не розмовляю.
Я теж. Думаю, у цьому моя проблема.
У неї був серцевий напад.
Усі ці роки вона гризла мене за те, що я їв,
скільки я сидів,
що дозволяв своєму гніву брати верх, і я вирішував проблеми кулаками.
І весь цей час вона...
Ми так зосередилися на мені, що ми забули звертати увагу на неї.
Світ бере те, що хоче.
Ти любиш дружину.
Більш, ніж уявляєте.
І ти просто погодишся?
Просто дозволиш їм її забрати?
- Не думаю. - Добре.
Я не був із тобою відвертим.
Ні?
В чому саме?
То що ви казали?
Ти казав, що загубив телефон.
Хіба?
Під час аварії.
Я досі трохи не при собі.
Ну...
Ліси тут великі.
Краще йди шукай.
Ні. Що ви хотіли сказати?
Нічого.
- Скажи дещо, Вільяме. - Звідки ти знаєш моє ім'я?
Прочитав на твоїй пошті.
Завжди займаєшся садівництвом на кухні?
І де вона?
Вибач, я...
сказав би тобі раніше. Я просто не знав, що мені робити.
Де?
Я хочу, щоб ти пішов.
Я забуду, що це взагалі сталося.
Кажи.
У сараї.
Ззаду.
Витяг тачку, щоб звільнити місце.
Побачив, як ти йдеш і...
припер цю чортову штуку сюди.
Брехня.
Це правда.
Це легко з'ясувати, чи не так?
Сам подивись.
Спершу дай телефон.
Авжеж.
- Вони не встигнуть приїхати. - Думаєш, я тебе боюся?
Ти привласнив і без того досить насичений день, знаєш?
Так. У мене вдома чоловік, і я впевнений, що він хоче завдати мені шкоди.
Я тебе не скривджу. Я тебе вб'ю.
І не рипайся.
Не рипайся!
Я не знаю, що мені робити.
Що б вона про тебе подумала?
Твоя дружина.
Після зусиль, які вона доклала, щоб приручити тебе,
навчити контролювати свій гнів.
- У неї стався б ще один серцевий напад. - Закрий пельку!
Сер, якщо ви мене чуєте, ми відправили людей.
Кілька машин вже їдуть. Дочекайтеся.
Якщо ви там, скажіть щось.
Сер, якщо ви там, скажіть щось.
Бачиш, що ти змусила зробити?
Я ще не вбивав чоловіків.
Але все буває в перший раз, так?
Алло?
Тату, я ніяк не можу тобі додзвонитися.
Гей, люба. Як справи?
Отримала сьогодні табель.
Так? І як справи?
Усі «відмінно» і одне «добре».
Нічого собі. Це просто...
Це всі відмінні новини і одна — добра.
Мама каже, що відсвяткуємо завтра за сніданком.
Не завтра, люба. Я...
Я повернуся лише в неділю ввечері.
Нічого. Мама каже, ми їдемо в будиночок.
Тату?
Це чудова новина.
Можеш дати мамі телефон?
Гаразд. Бувай!
Вибачте за міс Балакуню.
Ви ж не приїдете?
Я знаю ці вихідні дуже важливі для тебе, але...
Жодних але, Ліззі. Знаєш, якщо хочеш, щоб я був кращою версією себе,
мені потрібен цей час.
Але останнім часом він потрібен тобі все частіше.
Олівії треба змінити обстановку, а мені потрібен її батько,
тож вибач, що завадимо твоїм холостяцьким вихідним, але ми їдемо.
Маєш рацію. Вибач. Я егоїст.
Приїздіть!
І поклади в машину туристичне спорядження. Зробимо все, як слід.
Гаразд? Треба відсвяткувати її успіхи.
Чудово! Будемо десь о 10:00.
- Люблю тебе. - І я тебе люблю.
Побачимося о 10:00.
ТЕРМІНАЛ НЕ ПРАЦЮЄ БУДЬ ЛАСКА, ОПЛАТІТЬ ВСЕРЕДИНІ
Що це ти твориш?
Не тікай так від мене. Чуєш?
Я просто хотів привітатися.
Гаразд, просто більше так не роби. Гаразд?
Старий добрий Білл.
ДОРОЖНІЙ ПАТРУЛЬ
Який я радий вас бачити!
Добрий ранок.
Дзвонили щодо цієї вантажівки. Комусь потрібна допомога.
Мабуть, це помилка.
Ні, дали номер машини.
Я поговорю з вашою пасажиркою?
Сер, я маю переконатися, що вона реагує.
Я теж маю.
Так? Як це?
- Моя дружина п'яна. - У цей ранковий час?
Тепер це в неї цілодобово.
Ви теж пили?
Я спирту й не торкаюсь. Він робить неохайним.
Як вас звати?
Ендрю. Але можете називати мене Енді.
Ендрю. Маєте документи?
Авжеж, звісно.
Оце так проблемка.
Даруйте?
Права прострочені.
А, так.
Давно збирався поміняти.
Кому належить вантажівка?
Моєму другові, Біллу.
Не проти, якщо я подзвоню Біллу після нашої розмови?
Звісно, ні.
То, може, поясните, що саме тут сталося?
- Сподіваюся, у вас багато часу. - Щойно почав зміну.
Тож, офіцере, моя дружина вранці відірвалася від підлоги,
пішла кататися на машині
і, здається, вона в'їхала в досить велике дерево.
Ось, що я зміг зрозуміти.
- Вона була сама? - Наскільки я знаю.
Вона подзвонила, і я намагався прибрати за нею.
Нам повідомили, що ви і ваша дружина були на заправці.
Подумав, треба переконатися, що вона не захлинулася власною блювотою,
а потім заправлятися.
Немає причин для зухвальства.
Перепрошую.
Видався доволі важкий тиждень.
Чому ви не викликали поліцію чи евакуатор?
Щоб уникнути таких розмов.
То вас не було в машині.
- Ні, сер. - А що сталося з обличчям?
Я...
Не можете відповісти?
Може, вона зможе це пояснити.
Це навряд.
Мем.
Міс.
І давно вона п'яна?
Десять місяців.
Сер, ви маєте пояснити, що саме тут сталося.
- Сер. - Вона мене кинула.
- Перепрошую? - Усе стало дуже погано.
Відтоді, як втратили сина.
Нашого прекрасного Матео.
Він довго впав з висоти і...
Вона не стежила за ним.
Тож замість того, щоб визнати провину, вона приклалася до чарки.
І я не знаю, чи вона її кине.
Тож,
хочете знати, чому я не подзвонив у 911?
Бо її ніхто не врятує.
Рят...
Мем?
Врятуйте...
мене.
- Офіцере, вона... - Відійдіть від машини.
Я зупинився, допомогти тобі. А ти забрала машину.
Ти, мабуть...
- Усе йде... - Ти вбила копа.
...не так, як ти планував.
Не треба говорити.
Завтра важливий день. Час із родиною.
У тебе зневоднення. Твоє тіло зараз важко працює.
Ти це пробував?
Ні.
Звісно, ні.
Надто боягузливий, щоб бути безпорадним.
Зі мною таке було.
Так, коли як її там померла?
Хлоя.
Ти застряг у ліжку два місяці.
Це тоді ти з'їхав з глузду?
Я не з'їхав з глузду.
Я віднайшов ясність.
Усе життя я почувався відірваним.
До тих моментів одразу після аварії.
Я досі бачу нахил її шиї.
Як світло грає на склі на її колінах.
І коли я побачив, що вона робить останній подих,
я нарешті відчув зв'язок.
Я проживав цей момент знову і знову, лежав у ліжку і намагався зрозуміти,
чи я відчув Бога.
І зрештою,
я зрозумів, що відчув.
І Він був мною.
Що ти їй сказав?
Ти розповідав, що щось їй сказав.
Я думала, це було до аварії,
але це було після
Поки вона помирала, чи не так?
Що ти сказав?
«Дякую».
Усі відмінні новини і одна — добра.
Що?
Ти, мабуть, дуже любиш свою сім'ю.
Твою дружину.
- Доньку. - Не говори про мою доньку.
У глибині душі ти знаєш, що не можна так продовжувати.
Тебе спіймають. Ти більше її не побачиш.
Годі балачок.
Я знаю, як це — втратити дитину.
А ти не мусиш.
- Я не знаю твого імені. Де ти живеш. - Я сказав, годі.
- Можеш залишити мене на узбіччі дороги. - Брехня.
- Це все не так просто. - Це саме так просто.
Зламаний не означає безнадійний.
Пам'ятаєш?
Я не зламаний, бляха.
Зміна планів, Айріс.
Остання зупинка.
Шкода, що перейшли до кінця.
Могли провести чудові вихідні.
Принаймні матимеш там компанію.
Коли м'язи відновляться, будуть некоординованими.
Будуть маленькі сплески енергії, як цей, але твоє тіло не протримає їх довго.
Чому ти не дав мені це зробити?
Що зробити?
Убити себе?
Якщо це все одно закінчиться,
чому ти мене зупинив?
Я тебе не зупиняв.
Ти сама це зробила.
Усе було б скінчено.
Усе.
Це була доля.
Ти призначена мені.
Брехня.
Немає ніякої долі.
Немає ніякого Бога.
Є тільки ми.
А це означає, що є лише ти.
Сумний чоловічок без імені.
Ти сердишся.
- Звісно, бляха, я злюся. - І чому?
Бо я хотіла померти.
Я хотіла померти.
«Хотіла».
Дивись, як далеко ти зайшла.
Можеш дещо зробити для мене?
Дістанеш човен Матео?
Він у кишені.
З іншого боку.
Мені не шкода.
Дякую.
НЕ РУХАЙСЯ
Переклад субтитрів: Наталія Базилевська