Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Dobar dan! - Dobar dan.
- Kamo idete? - Oprostite, ne govorim poljski.
Idemo u München.
Nas troje… München…
Vama danas istječe putovnica.
Ne možete u Njemačku. Trebate izvaditi nove dokumente.
Ne razumijem vas.
Govorite li njemački? Engleski možda?
- Što je bilo? - Mađarica, Turkinja i Hrvat.
Kamo će oni svi skupa? Njoj danas istječe putovnica.
Ne idu kući, idu u Njemačku.
Jacek, znaš li tko je ovo? Je l' ti imalo pratiš sport?
Dođi sa mnom.
Dobar dan.
Ja se ispričavam u ime kolege. Nije shvatio s kim razgovara.
G. Petroviću, bili ste zaista nevjerojatni na Olimpijadi.
- Zaista nevjerojatni. - Hvala.
- Svako dobro. - Hvala vam. Pozdrav.
- Nogometaš? - Zaboga, Jacek, vrati se na posao.
Dobar dan.
Što sam ti rekla!
Sranje!
Jedva čekam da stignemo.
Evo je!
Ručak!
Aco, Dražene! hajmo!
- Nemoj ići', hajmo jednu brzu. - Kakvu brzu?
- Jedan na jedan, rekao si da hoćeš. - Rekao sam možda jednom, a ne sad.
Pusti me, gladan sam.
- Šta je, bojiš se? - Je, je, tebe se bojim.
A jesi kamenko!
- Jeste li oprali ruke vas dvojica? - Jesmo.
Da vidim.
- Mama, Dražen me štipa. - Ne štipam.
Dražene, nemoj lagati. Zašto štipaš Acu?
Zato što nikad neće igrati protiv mene.
A i ti isto. Šta nećeš igrati s bratom?
Je l' vidiš da bi on htio!
Što ću igrati s djetetom? Ne bi mi koša zabio.
Zabijem ja tebi!
Ala, dosta vas dvojica više!
Jesi stigao?
- Jesi se umorio? - Nisam.
Hajde, sjedni.
- Aco, je li danas utakmica? - Je, ćaća.
- S kim igrate? - Drnišem.
Treći su na tablici, ali mislim da smo bolji.
Neka onda. Držim ti fige da pobijediš.
Ćaća, smijem li ja ići na utakmicu?
- Jesi vježbao gitaru? - Jesam.
Nemoj govoriti da jesi ako nisi. Biserka, je l' je?
- A nisam. - Zašto si onda rekao da jesi?
Nemoj lagati. Neću laži pod ovim krovom. Je li to jasno?
Je, ćaća.
Dobar tek.
Dražene!
- Koliko su izgubili? - Nisu puno, nekih deset razlike.
Pa nisu ni malo!
Kad ovi imaju nekog malog od dva i pol metra.
Samo stoji pod košem i čeka. Ne možeš mu ništa.
- A Aco, kakav je bio? - Ma odličan je bio.
- Koliko je zabio? - Dvadeset tri.
- Što nisi 24? - Falio sam slobodni. Šta misliš?
- A koliko si puta šutnuo? - Ajme, Dražene, molim te, nemoj opet.
Moraš znati koliko si puta šutnuo. Jesi rekao da ćeš brojiti?
Pa tko može brojiti i igrati u isto vrijeme? Jesi ti normalan?
hajmo, momci. Gasimo svjetla. Deset i pol je.
- Acko, nemoj mi biti tužan. - Nisam tužan.
Ti nemoj mi pričati sad kad izađem.
- Hajde laku noć. - Laku noć.
- Što misliš, otprilike? - Što otprilike?
- Pa koliko si puta šutnuo? - Dosadan si.
- Jesi li puno promašivao? - Nisam puno. Tri-četiri lopte.
Onda si opet na oko 80 %.
Bolji si nego na početku godine. Manje šutiraš, a više ti ulazi.
- Ti to namjerno. - Ti, mali, nisi normalan.
Hajde leć' više.
- Aco? - Ha?
- Zašto me zezaš da sam kamenko? - Pusti me na miru.
Samo mi reci što ti to znači.
Znači da bacaš balun kao da bacaš kamenje.
Nemaš uopće osjećaj u ruci.
- Zašto, kad radim sve isto kao i ti? - Zato što ti je previše stalo.
Trebaš se malo opustiti kad šutiraš. Muči sad više!
Dobro, danas ćemo raditi nešto malo kompliciranije.
Nismo to dosad radili, ali nemojte se brinuti, vrlo je jednostavno.
U jednom zadatku spojit ćemo zbrajanje, oduzimanje,
množenje i dijeljenje.
Može? Pripremite bilježnice. Ja pišem na ploču.
Četiri plus sedam. Otvaram zagradu.
Osamnaest dijeljeno s tri, minus jedan.
Bitno! Zatvaram zagradu.
Moraš se opustiti, moraš se opustiti.
Moraš se opustiti.
Dražene! Pred ploču, hajmo!
Točno!
A postupak?
- Hoće to, mali? - Evo samo da 100 ubacim.
- Što ćeš ubaciti? - Evo, evo, na 98 sam!
Sto.
Slušaj, dijete. Ja ovdje čistim po deset sati na dan.
Doma imam muža i dvoje djece i sad kad se vratim,
moram im skuhati za sutra.
Nemam ja vremena tebe čekati
da ubaciš 100, 200 ili 500.
- Izvinite, teta Ane. - Na.
Imaš dolje na rivi onu radnju gdje rade kopije.
- To ti dođe nekih sto dinara. Je l' imaš? - Imat ću.
Sad lijepo napravi sebi jedan. A onda meni vrati ovaj.
Nemoj da zbog tebe izgubim posao. Jesi čuo?
Jesam.
- Čekaj. Jesi zamislio želju? - Jesam.
- Jesi? - Mogu sada?
Ne može.
Hajde, sad može. Puši, puši!
Puši!
- Bravo! - Ja mislim da sam uhvatio.
- Hajde sad jednu svi skupa. - Hajde!
Hajde, Aco, uđi mi u sliku. hajmo! Ptičica!
Bravo.
I?
- Izvoliš. - Aha!
Hajde, to čekaš? Otvori.
Vidi ga što je potonuo. Još nije niti otvorio.
Što? Nije dobra?
Mater kaže da ti se sviđa ta neka pjesma.
- Ćaća se baš namučio da ti je nađe. - Ma dobra je.
- A jesi ti htio neku drugu? - Ma nisam.
Nego što je? Dušo? Što je?
Ja sam mislio da ćete me upisati u Šibenku.
- Sine! - Ajme, Dražene.
Znaš koliko vremena oduzima treniranje.
- Rano ti je, ljubavi, još za košarku. - Aco je krenuo
- kad je imao deset godina. - Pa dobro, drugo je Aco.
- Drugo je Aco. - Ti muči.
- Daj mi pijat. - Zašto?
Zato, sine, svatko ima druge predispozicije.
Mater i ja vas dvojicu promatramo.
Aco je bio talentiran za sport. To se odmah vidjelo.
- Tebi bolje idu neke druge stvari. - Tako je.
- Što meni ide? - Pa ide ti, ide ti..
- Šta ti ide?! Muzika. - Matematika.
Matematika je bliska muzici.
Zato ti ideš na gitaru. Matematika i muzika. To ti je slično.
Imaju i istu logiku.
I funkcioniraju po istim principima.
Jedan, dva, do, la. Je l' tako?
Pusti ti ćaću. Ti ćeš biti materin mali umjetnik.
Ja ne volim umjetnost.
Ma ti ćeš biti materin mali Paco De Lucia.
Jesi me čuo? Jesi me čuo?
Hajde u slast.
Hvala.
Dobro ti je ispala.
Dobro jutro, mali.
Hajde sjedni i pojedi štogod.
Ne stignem, moram na predsat.
- Što je njima s tim predsatima? - Ne znam, moram ići.
Oprostite, šjor Petrović.
- Da? - Nisam vas htjela prepasti.
Skračić, Draženova učiteljica iz gitare.
Ispričavam se, nisam vas… Bit će da mi je još rano.
- Kako ste? - Hvala, dobro.
Ma… Htjela sam vas pitati je li sve u redu s Draženom?
S Draženom? Sve je u redu, kako to mislite?
A nije mi bio na satu, ima jedno mjesec dana.
Zabrinula sam se da se nešto nije razbolio.
Nije se razbolio.
Hvala vam.
Dobar dan, druže!
Meni on baš dobro svira.
Naravno kad svira isto, već pola godine.
Ma nije isto, Jole, sto posto.
Dražene!
- Je l' pušiš cigarete? - Nije.
Što radiš, s kim se družiš?
Odgovaraj kad te se pita!
- Vježbam. - Što radiš?
Vježbam košarku.
Kakvu košarku?
Kakvu košarku? Jesi ti normalan?
Što misliš, tko si ti? Krešo Ćosić?
Je li tebi jasno, kad si bio dijete,
rodio si se sa… onom…
- Kako se to zvalo? - Subluksacija.
Subluksacijom kukova. Tako je.
Vježba on košarku. Imaš sreće što možeš hodati.
Sad ćeš raditi što ti ja kažem da ćeš raditi.
Nema više košarke, je l' to jasno?
Čuješ li ti mene? Reci nešto!
Zatvori usta kad ti govorim! Što si zinuo?
Gdje ćeš?
- Nisi mu to smio reći. - Što mu nisam smio reći? Tko?
- To mu nisi smio reći! - Tko će mu reći ako neću ja?
Što mu uvijek to s kukovima nabijaš na nos?
Jesam ja to izmislio? Tako je doktor rekao, Biserka!
Jole, ako dijete hoće igrati košarku, nek' igra.
Pa ne može dijete raditi što ono misli da treba raditi!
Pusti ga!
- Do kad je nastava? - Do jedan i pol.
Ne lažem!
Do dva najkasnije da si kući.
Dražene!
Sutra ćemo te upisati Šibenku.
To!
Šibenka!
Hajmo! Svatko pet šuteva i dolje idemo na dvokorak. Hajmo!
Hajmo, Lokas, brže to! Brže! Gledaj gdje vodiš! Hajmo!
Hajmo!
Hajmo, miči se!
Dakle, svatko po pet koševa i idemo na dvokorak!
Hajmo, Petroviću, malo mekše to, mekše! Ne bacaš kamenje!
Jebem ti život, hajde!
Moraš se opustiti.
Dobro, hajmo na dvokorak, hajde!
- Hajde, sjedni! - Trening!
Majko mila!
Dražene, uzmi naranču!
Hajde!
- Gore glavu! - Hajde!
- Bravo, mali! - U obranu nazad!
Bravo!
Kako si ih samo prošao! Prvog, drugog, trećeg.
Super si bio!
Što je, dušo? Što si potonuo?
To je bio jedini koš koji sam zabio.
Ajme njega, promašio si dvije-tri lopte! Neš' ti!
Da ti je dao više igrati, više bi i zabio.
Vidjet ćeš ti kad ovi stariji odu u kadete.
Pa te odmah ubaci u prvih pet.
- Misliš da će me ubaciti? - A koga će ako neće tebe?
Možda Klarića, Gulina, Spahiju?
Ma kakvi Spahija! Pa je l' on bolji od tebe?
- Pa ja mislim da nije. - Pa dašta da nije.
Ti si najbolji.
Samo oni to još ne znaju. Al' mater znade!
Ajme, sad kad ćaći kažemo!
Jole, gdje si?
- Dobar dan. - Dobar dan.
Dražene, kako je bilo?
Ma odlično je bilo. Pobijedili su.
- Bila, ovo je drug Novosel. - Ma znam ja tko je čovjek.
- Biserka, drago mi je. - Mirko, drago mi je.
Jole, nisi niti ponudio čovjeka.
Majko mila!
- Evo nešto domaće. - Hvala vam.
Kao što rekoh vašem mužu, ja sam ovdje zbog Aleksandra.
Naime, Šibenka je pristala na našu ponudu.
Želimo vašeg sina u juniorima Cibone.
Sad ću ja.
Aci je tek 16 godina.
Ja razumijem da ste iznenađeni. Ja sam vašem suprugu sve objasnio.
To je sad najbolji potez za njegovu karijeru. Vjerujte mi.
- A što je sa školom? - Srednju školu svi moraju završiti.
To je kod nas pravilo kluba, tako da…
A znam. A što ako ne uspije u košarci?
Gledajte, što se nas tiče, on može paralelno studirati.
Samo je važno da pohađa treninge, naravno.
Je l' znaš ti tko je to?
Hajde, što se ljutiš? Treba ti biti drago zbog mene.
- Vidjet ćemo se za ljeto. I za Božić. - Baš me briga kad ćemo se vidjeti.
- Pa što se onda ljutiš? - Ljutim se jer ideš ća.
- Pa što da idem ća? - Kad me nisi naučio igrati.
- Koji si ti klipan! - Ti si klipan!
Hajde, dođi.
- Kolike su mu šanse da uspije? - Vaš sin je jako talentiran.
Mi njega pratimo sad već preko godinu dana.
Ima stvarno sve predispozicije da postane pravi igrač.
E sad, hoće li se to dogoditi,
to vam ja sad ne mogu obećati, naravno.
- A što nam možete obećati? - Da će dobiti priliku.
Pa ne znam. Što ti misliš?
Ma ja mislim da ga moramo pustiti.
Druže Novosele, jeste da nazdravimo s domaćim višnjevcem?
- Hvala vam puno, ali ja ne pijem alkohol. - Ni ja.
- Netko mora. Evo onda za Acu. - Za Acu.
Idem ja po djecu. Sad ću ja. Dražene! Aco!
Nemojte vi ništa brinuti. U sigurnim je rukama.
- Cibona je ozbiljan klub. Znate? - Znam.
Druže Mirko, Jole! Dođite! Ovo morate vidjeti!
- Koliko je mlađem godina? - Jedanaest. Pet i pol godina je mlađi.
- Dobar je. - Znam.
Dobar dan svima. Hvala vam na ovom lijepom odazivu danas.
Vjerujem da znate svi zašto smo danas ovdje.
I taj razlog je danas tu s nama.
Zadovoljstvo mi je predstaviti novog igrača Cibone, Dražena Petrovića!
Hvala.
Da čujem. Ima li možda kakvih pitanja?
Dražene, htjele su vas sve najjače jugoslavenske momčadi,
među ostalima i Partizan.
Zašto baš Cibona?
Dobar dan.
Pa, evo, najviše sam se odlučio za Cibonu
jer moj brat igra ovdje.
To znate. Zagreb nije tako daleko od Šibenika,
pa ću moći više viđati svoje roditelje.
Eto, upisao sam faks ovdje, pa koliko stignem.
Što očekujete od prve sezone?
Pa očekujem da ću se dobro uklopiti u ekipu
i da se borimo za naslov u ligi i u kupu
i da u Europi dođemo što dalje.
Dražene, apsolutno cijela Jugoslavija i dalje priča
o toj famoznoj utakmici Šibenke i Bosne
i toj tituli koja vam je zapravo oduzeta za zelenim stolom.
Smatraš li još uvijek da ste pokradeni?
Ako može bez ovakvih nezgodnih pitanja, molim vas. Momak će dobiti suspenziju,
- a sezona još nije ni počela. Trebali smo ih dobiti deset razlike.
Ja mislim da smo ih trebali dobiti deset razlike.
I na kraju presudi taj jedan slobodnjak.
A kad vodiš deset razlike, ne može te ni dragi Bog pokrasti.
Moram proći! Hvala, hvala. Pardon. Hvala, hvala.
- Evo sokić za cure! Izvoli. - Hvala, ljubavi.
Ljudi, imamo malu novost. Ljubavi, pokaži im.
- Čestitam! - A na feštu ne bi pozvao?
Polako, svadba je tek na ljeto.
- Računamo da vas dvoje dolazite. - A ja?
- Što je sa mnom? - Petrović!
Ne ti, juniora tražimo.
- Hajde ti s nama do šanka. - A vidi ga, jedva dočekao!
Pazi što radiš. Tužit ću te materi.
- Ja sam došao iz Šibenika. - Dobro, naučit ćemo te. Hajde.
- Može jedno pivo? - Može.
- Ne, ne, ne. Ovo je na nas. - A ne, ne, ne.
Hvala.
- Džaba si platio piće. - Iza mene, separe, jeans, minica.
Desno kod separea, sise kao lubenice. Ne možeš fulati.
I?
Što i?
- Obje su lijepe. Što? - Čuj, obje su lijepe. Što je s tobom?
A dobro, možda dečko ne voli cure.
Hajde onda. Poduzmi nešto više.
Pomalo, ljudi, tek sam stigao ovdje. Ne znam još nikoga.
Slušaj, Dražene, ja znam da si ovako malo komplicirana duša.
- Slojevita. - Ali to samo znamo ti i nas dvojica.
Eventualno tvoja mama.
- Za njih si ti igrač Cibone. - Najbolji igrač Cibone.
- Još nisam odigrao nijednu utakmicu. - Nema veze. Što one znaju?
One su čule da si ti najbolji.
Netko im je rekao. Negdje su to pročitale.
Sad jedino što treba napraviti je otići tamo i stati.
- Otić' i stat'? - Otić' i stat'.
- Nije valjda da te strah? - Mene?
Ne, mene. Hajde.
- Ti si Dražen Petrović? - Da.
- Mirna. - Drago mi je.
Drago mi je.
Mali, jesi dobar?
- I? Kako je bilo? - Gdje?
Kako gdje? Pa u lubenicama.
Misliš s Mirnom? Zna puno o košarci.
Što vama nije jasno?
To je trica. Sad to uvode kod nas, u Americi već ima četiri godine.
- Ti to nemaš što gledati. To je za mene. - Eto ti ćeš dobaciti!
Hajde, skupimo se.
U redu, momci. Hvala vam. Hvala puno.
Znači. Za one koji ne prate košarku, ovo tu vam je crta za tricu.
U Americi već vrijedi. Od iduće sezone bude vrijedilo i kod nas.
Mi treniramo kao da vrijedi danas.
Kad uvedu tricu, svi će gađati.
- Mi moramo bombardirati. Jasno? - Jasno.
- Petrovići, jasno? - Jasno.
Hajmo, zagrijavanje. Hajde!
Da?
Mislio sam vas pitati mogu li ostati nakon treninga.
- Zašto bi ostao? - Pa trenirati.
Danas ću vas satrati, nećeš htjeti još, vjeruj mi.
- Dobro, ako ću htjeti, mogu li ostati? - Hajde bježi, bježi.
Ma nije normalan.
I sad tjedan dana Kavkaza.
- Hajde jedan na jedan. - Ne mogu, imam dogovor.
- Deset minuta, hajde. - Neću, kad ti kažem.
Pičko!
Ne igram s djecom.
- Dražene, hoćeš li mi se, molim te, potpisati na loptu?
Hoću.
Što je s frizurom?
- Uzeo sam mami one velike viklere. - Zašto?
Htio sam izgledati kao ti.
- Hvala. - Znaš što? Hajde ti sa mnom.
Super!
- Što očekuješ od utakmice? - Razvalit ćemo ih kao beba zvečku.
Heja, heja! Cibosi!
Majko moja mila!
- Majko! - A lijepo ti je, baš uredno.
Pa mislio sam da ćeš sutra doći.
Mislio si ti, mislio, htjela sam te iznenaditi.
- Bome si me iznenadila. - E, jesam.
Hajde operi zube, sad će mater spremiti doručak.
A moj Dražene!
U slast!
Lijepo ti cura pjeva.
Kažem, lijepo ti cura pjeva.
- Što je? Misliš da mater ne zna, je l'? - Što to?
Sve ja to razumijem, dušo, ali ti si sad zvijezda.
A i ona ti je zvijezda.
- Što fali? - Što što fali? Fali puno. Fali vremena.
Kad se vi uopće stignete vidjeti? I tko će koga tu pratiti?
- Ali znaš što mater zanima? - Što zanima?
Tko je koga prvi zgrabio? Ti nju ili ona tebe?
- Pusti ga da gleda. - Daj, hajde!
- Ona mene. - Ona tebe?
Pa sam onda ja malo nju.
Ajme, Dražene, toliko me baš ne zanima.
- Pa jesi pitala? - Hajde muči i jedi.
Dražen!
- Je l' može autogram? - Može.
A može i fotkica?
Renata, daj nas fotkaj.
- Pa nemoj, daj. - Hajde, ne zajebavaj.
Hajde.
Ptičica!
- Je l' vam to prijateljica? - Tko, Renata? Je 'l ti se sviđa?
- Renata, dođi, Dražen te hoće upoznati. - Moram ići, stvarno.
- Dođite na utakmicu. - Kakvu utakmicu?
U subotu protiv Olimpije.
Povedite i prijateljicu. Samo recite da je Dražen karte ostavio.
Kako si smiješan!
Ljubav na prvi pogled?
- Vidimo se. - Hajde.
Sviđa mu se!
Ti mene jebeš!
Fakat su klince dofurali.
Bože!
- Stvarno nisi normalan. - Jesam ja kriv što je njih suspendiralo?
- Nećemo se iživljavati na djeci. - Što ćemo onda? Pustiti da nas pobijede?
Razvalit ćemo igru, ali nećemo ih ponižavati.
Nećeš ti ništa svakako. Nemoj biti ljubomoran, molim te.
- Ti si mentalno poremećen! - Odjebi!
- Što si rekao? - Odjebi!
Što si rekao?
'Alo, 'alo, mir. Koji kurac?
- Pitajte njega koji je njemu. - Ja samo hoću srušiti rekord.
- Koji rekord? - Koraćev, 99 koševa.
- Tko normalan uopće zna to? - Tišina!
- Stvarno, kako zna za te stvari? - To svi znaju, '64.
'64?
Dobro, i što vi mislite o tome?
Ja mislim da ako Dražen hoće rušiti rekord, neka ruši.
Od mene ćeš dobiti loptu.
Aco?
Neka ruši.
Evo. Nek' ruši rekord.
Anzulović za Dražena. Koš!
Dražen je već na 18, a vrlo je rana faza.
I kanonada je počela odmah već od samog početka.
Sjajan ulazak po sredini i novi pogodak.
Ušić, Cvjetićanin, Nakić i društvo mirno gledaju
i pod obručem vide, 27 pogodaka Dražen.
Serijal se nastavlja. Još nije ni poluvrijeme,
a već smo na 49!
Nova trica Dražena, 52 koša.
Dražen želi postići sam 100 koševa i to mu uspijeva.
Zaustavio se na 112.
Kraj susreta. Vidimo se, naravno,
i u sljedećim utakmicama domaćeg prvenstva
i srdačan pozdrav iz Doma sportova. Doviđenja.
- Izašla je s faksa. - Pa idi za njom.
Dobro je, ide u kafić.
- Koji kafić? - Pa ovaj prvi, iza ugla.
- Dobro, hvala ti, hajde. - Bok.
Renata, Renata, hej!
Vidjeli smo se neki dan ispred faksa, Dražen.
- Hoćeš sa mnom na kavu? - Baš sam popila kavu.
Da?
- Je l' ti mene pratiš? - Ne.
Dobro, možda malo, hajde.
- Kolač? - Ne, imam puno za učiti.
Onda sutra.
Mislim da ne. Moram ići. Bok.
Nisi mi rekla kako ti se svidjelo na utakmici.
Slabo pratim košarku.
- Zabio sam 112. To si vidjela? - Da.
To je bilo čudno.
- Ja mislim da je bilo romantično. - Romantično?
- Pa napravio sam to zbog tebe. - Daj, molim te.
A kaj točno fali našem Draženu?
- Tebi nitko nikad nije rekao ne? - Pa jesu par puta,
ali nisam to shvatio ozbiljno. Ne. Ne, ne i nemoj ići za mnom.
Dobro. Možeš mi reći što radim krivo?
Daj ne glumi, pa svi znaju da si s onom pjevačicom.
Ali to nije istina. Vjeruj mi!
Samo prati novine.
I Cibona i Real, po sedam puta pobijedili,
a tri puta izgubili u europskoj superligi.
Petnaest do šesnaest tisuća gledalaca stigli su u glavni grad Grčke
da bi bodrili Cibonu u njenom nastojanju
da se popne na krov košarkaške Europe.
Robinson skače. Naravno, Čutura.
- Bok. - Hej.
I napad Cibone. Dobro je počelo.
- Kaj i vi to gledate? - Pa naravno, svi gledaju.
- Heja, heja! - Cibosi!
Dražen Petrović!
Sjajna akcija Dražena Petrovića.
Jackson.
Neuspjeh Robinsona. U protunapadu Dražen Petrović.
A posljednji je loptu zahvatio i zagrlio i ubacio Aleksandar Petrović
kao dragu mu sportsku uspomenu.
Heja, heja, Cibosi! Heja, heja, Cibosi!
Cibona je u potpunosti nadigrala Reala
i zasluženo nosi veliki pehar u Zagreb.
- I kako vam je bilo? - Meni je bilo super.
- Kaj se događa? - Cure, Dražen je ovdje.
- Koji Dražen? - A čuj, koji!
- Može autogram? - Može.
- Bok, čestitamo. - Hvala.
- Otkud ti ovdje? - Došao sam ti se pohvaliti.
- Ne znam jesi li čula. - Čula sam.
Ej, možda smo mogli sad onu kavu popiti?
- Sad idem doma na ručak. - Možda te ja mogu otpratiti?
Hajde.
- Dražene! - Hej.
Kaj ne mogu ljudi biti malo diskretniji?
Naviknut ćeš se na to vremenom.
Mislim, navikneš se na to vremenom.
Ti si baš siguran u sebe.
Vidi, zadnje dvije godine sam najbolji košarkaš u državi.
Sada ispada da sam i najbolji u Europi, a…
Još kad bih bio na svijetu… Mislim, ne možeš biti ako ne vjeruješ u sebe.
Ali ja sam skroman.
Dobro, je l' ti znaš pričati o ičemu drugom?
- O čemu drugom? - Pa ne znam.
Je l' ima nekaj drugo kaj te zanima? Nešto u čemu si dobar?
- Znam svirati gitaru. - Daj me nemoj zezati!
Ozbiljno, svirao sam u bendu.
Idem do doma, sad ću doći.
Ako ovo nije istina, nećeš me više nikad vidjeti.
Evo, izvoli.
A nisam baš dugo svirao.
- Kažeš, svirao si u bendu? - Mislim, išao sam u muzičku.
No, dolaziš?
Čekaj.
- Dobro, kaj ne bi trebao biti sretan? - Zašto sretan?
Pobijedili ste.
Osamnaest koševa, nije ni to tako malo.
- Što ti si postala neki ekspert, je l'? - Ne, ali znam da su samo dva zabila više.
- A znaš li koliko sam ja promašio? - Točan broj?
Jedanaest šuteva. Od toga pet otvorenih.
Kad zbrojiš onih 18 koševa, to je ispod 50 % šuta.
Dobro je da su mi prestali davati jer inače bi izgubili…
- Što se ti sad smiješ? - Oprosti. Oprosti.
- Što je smiješno? - Hajde, idemo.
Izgubili bi prvenstvo zbog mene da su nastavili dodavati.
Rezervacija na Petrović.
- Eno Renate. - Dobra večer.
- I koliko još imaš faksa? - Tri godine, ako sve bude kako treba.
A jesi već razmišljala što ćeš poslije?
Teško je to sad, ali… Mogu raditi u bolnici,
na otorini, kao logoped u školi, eventualno u staračkom domu.
Lijepo.
- Renata bi najradije s djecom. - To je lijepo.
Dražene, imaš crnoga svugdje.
Oprosti, ali ja ću odmah u glavu. Znaš što me zanima?
Što ti se sviđa na mom Draženu?
Ma pitam jer ti se njemu… Baš mu se sviđaš.
- Mislite? - Ma sto posto, mater ti zna te stvari.
Pa jako je dobar prema meni. Onako, neiskvaren je.
Kao dijete, ali na dobar način.
- A zna biti tvrdoglav? - Nekad.
A to je na mater.
- A reci, je l' kuhaš ti? - Pa pokušavam.
Pokušavaš. A dobro.
- A košarka? - Pa…
Sviđa mi se, da.
Sviđa ti se.
Ma pitam te jer…
A njegov život je košarka.
I to će ti uvijek biti na prvom mjestu.
To ti ne znači da je Dražen sebičan. To ti je jednostavno tako.
A mi smo ti tu svi samo da mu pomognemo. Eto.
- Ne znam što želite da vam kažem. - Ma joj, ništa ja ne želim, dušo.
Ja samo ne znam je l' ti znaš…
Sportaši ti nisu dugo na jednom mjestu.
Brine vas što će biti ako ode iz Zagreba.
Ne ako ode, srećo, kad ode.
Pa me zanima kad ode, bi li ti išla s njim.
Nismo još o tome pričali.
Ali evo, da te on pita, bi li ti išla?
Imamo ih! U obrani agresivno, ali bez glupih faulova!
Ne želimo lake poene!
U napadu polako, do isteka ako treba,
čuvamo loptu, čekamo otvoren šut.
U redu? U redu.
Jesi li išta razumio? Samo uzmi loptu i pucaj.
Idemo.
DOŠAO SAM SVE OSVOJITI!
REAL OPET POBJEĐUJE
PETROVIĆ, 63 POENA
Igrao sam sa škrcima,
ali ovaj ne bi dodao loptu da mu život o tome ovisi.
Ali pobijedili smo.
- Kakav sam bio? - Užasan.
- Jesi spreman? - Je l' nam se jako žuri?
- Moram se ići doma pakirati. - Vidimo se.
Hajde, nećemo dugo. Obećavam.
Hajde.
- Jesi naučila sve? - Tak-tak.
Ali imam vremena, u avionu ću to naštrebati još.
- A kad ćeš mi se vratiti? - Mislila sam ostati koji dan duže.
Pa sestra mi slavi rođendan.
A… hoću ti faliti?
A… već mi fališ.
- Imamo još vremena za kavu. - Dobro, hajmo.
Evo ti.
Vidimo se.
- Zdravo. - Zdravo.
Sretan put!
Zdravo, gospodine Petroviću.
Zovem se Warren LeGarie.
- Mislim da su vam rekli da ću doći. - Da, znam. Iz SAD-a, zar ne?
- Imaš li vremena za kavu? - Može, idemo.
- Sigurno nam ne treba prevoditelj? - U redu je.
U školi sam naučio nešto engleskog.
Radim kao NBA agent već deset godina.
Mislim da je tvoja budućnost u SAD-u.
Igrači iz Europe ne igraju u NBA-u.
To nije točno.
- Georgi Belačkov, Saša Volkov. - Marčiulionis, Fernando Martin.
Četiri igrača. Sva četvorica su na klupi.
- Jesi li igrao protiv njih? - Jesam.
Onda znaš da si bolji od njih.
Postao si prevelik za ovaj klub i za ovaj kontinent.
Ne moraš mi ništa reći sada. Samo razmisli.
Možeš provesti svoje najbolje godine ovdje i osvajati titule koje si već osvojio.
Ili možeš ostati zapamćen
kao predvodnik europske košarke u SAD-u.
- Hej. - Hej.
Čekaj, čekaj!
- Zatvori oči, imam iznenađenje za tebe! - Dobro.
- Mogu li? - Može, može.
Aco! Jadranka!
Pa gdje si ti?
- Zar ne igraš ti sezonu? - Uzeli malo bolovanja.
- Kakvo bolovanje? - Ma daj, hajde tu dođi.
- Možemo ići sutra u muzej. - Da iskoristimo to.
Jesi bila negdje gdje ima neka dobra stalna postava?
Ma uvijek se nešto događa.
Ako mi je nešto falilo, to je ova materina pašticada.
Reći ću joj da ti je bilo fino.
Pa reći će joj sam, ionako se čuju svaki dan.
- Ma je l' još uvijek? - Pa što, jedna je mater.
- Je l' večeras spavate ovdje? - Uzeli smo sobu u hotelu.
Ali stvarno ima mjesta.
Ne, rekao je doktor da nije dobro spavati na kauču.
Kakav doktor? Što?
- Čekaj, on fakat još uvijek ne kuži. - Što?
Što nisam skužio?
- Ne. - Da, da.
- Koliko dugo? - Pa evo skoro pet mjeseci. -I već se vidi?
To samo znači da će ići preko 190 cm.
- Mogu li pipnuti? - Pa naravno. Neće te ugristi.
A je.
A vidi ga!
Čestitam, striko!
Hej.
- O čemu razmišljaš? - Ma ništa.
Znaš li ti što znači trailblazer?
- Kaj nisu to ovi koji su te draftali? - Ma jesu, ali što znači ta riječ?
Pa kao neki predvodnik.
Netko tko je uvijek u potrazi za nečim novim.
- Neloše. - Zašto?
Ma pitam.
Gubimo za šest poena. Ima dosta vremena.
Buck, Kev, Jerome, nema lakih poena.
Zabijte i sa slobodnjaka. Terry, Clyde, očekujte trice
pa na ofenzivni skok. Jasno?
Na tri!
- Dva, tri, Blazers! - Blazers!
Obećao si mi 25 minuta igre po utakmici, Warrene.
Ako to nije laganje, ne znam što jest.
Po stoti put, samo sam ti rekao ono što su meni rekli.
Onda su lagali tebi.
Dražene, naporno radi, čekaj svoju priliku.
- Novi si u klubu. - Ovdje sam šest mjeseci, Warrene!
Kasnim na sastanak. Ne možeš samo se pojaviti nenajavljeno.
Vidim da radiš na masi. To je dobro.
Dovraga, nitko normalan ne mijenja pobjedničku momčad.
Nije fer što se žališ. Tvom timu ide dobro.
Susie, dogovori sastanak s Draženom za idući tjedan.
Sve će biti dobro, moraš imati više strpljenja.
Što kažete na četvrtak?
Krhki mir u Jugoslaviji nikad nije bio krhkiji.
Predsjednik najveće jugoslavenske republike svoje ljude upozorava
da budu spremni za rat.
Tenzije između Hrvata i manjinskih Srba postaju sve veće
zbog svakodnevnih optužbi za ubojstva.
Hrvatska vlada predvidjela je veliki napad
u sljedećih nekoliko dana od strane JNA
kojoj je cilj uspostaviti kontrolu nad srpskim zajednicama.
- Kaj radiš? - Zovem doma.
- Dražene, koliko je sati? - Ne znam, četiri i pol.
Što znači da je tamo…
Ej, svi su u Zagrebu i svi su na sigurnom.
Zvat ćemo ujutro.
- A jesi se čula sa babom Zorkom? - Jesam, dušo.
A s ujicom i ujnom?
Ma jesam, dobro su svi, Dražene, ne brini ti.
Majko, nemoj mi muljati, molim te, vidio sam da ovi njihovi imaju puške.
Znaš da ovi na televiziji uvijek kažu više nego što je.
Trebao sam ja biti tamo.
- Ne pričaj gluposti, važniji si tamo. - Sjedim na klupi.
A što, stavio te!
Je, stavio me. Sedam minuta me stavio. Bolje da me nije ni stavljao.
Ne znaš, stari.
Možda, ali nije nešto što inače radi.
Gospodo, ako želimo stići na let…
Dobro, dobro, samo minutu.
Nije dobro.
Uganuo je gležanj.
Uganuo je gležanj! Mora da me zezaš!
- Dobro, idemo. - Idemo! Svi u bus!
Nagazit ćemo po gasu!
Dobro, slušajte.
Drexler ne može igrati, pa se svi večeras trebate potruditi.
Bit ćemo mi dobro.
Derek će igrati na dvojci. Očekujem veliku noć od tebe.
To znači da smo slabi na jedinici. Danny, računam na tebe.
Dobro. Idemo u igru.
Obrana. Trk.
Lagani koševi, lagani koševi, lagani koševi!
Hajde da stavi Drexlera i Portera ispred mene.
To mogu shvatiti. To su igračine.
Mogu shvatiti da stavi Dannyja Aingea, ali Danny Young?
Tko je, dovraga, Danny Young?
Mislila sam da si dobar sa Youngom.
Pa dobar sam ja sa svima u klubu, kakve sad to veze ima?
Pa ne znam. Zvuči kao da si nezadovoljan sa svime tim.
- Je l' ti uopće vjeruješ u mene? - Vjerujem u što? Da si bolji od drugih?
Da.
Pa ne znam.
- Reci ti meni jesi bolji od drugih. - Jesam.
- Jesi bolji od Younga? - Da.
- A od Aingea? - Da.
- A od ovoga, kako se zove, Drexlera? - Mogu biti ako mi se da prilika.
A od Jordana?
- Najdraži trofej. - To je moj trofej.
Nosimo ga svugdje sa sobom.
Kaže, najsretniji dan u životu.
Je.
Pa dobro, čemu onda sve ovo?
A jače je od mene.
Moram se ići pakirati.
Hvala.
'Đenja.
Čuvaj se.
Javi se kad dođeš.
Molim vas, nemate zakazano!
Gospodin LeGarie je zauzet!
- Želim u razmjenu. - Dražene, sjedni.
- Ne! - Susie.
Znam da si nezadovoljan,
- ali ovo nije način. - Ne želim više biti u ovom klubu!
Ti si moj agent i moraš nešto napraviti. Ili da tražim drugoga?
- Što ti misli, gdje si? - Odlučio sam. Ne slušam te više!
Ili mi pomozi da odem ili odlazim sam!
Nitko ne može samo otići. Ima ugovor!
- U pitanju su milijuni dolara. - I misliš da će me to zaustaviti?
- Jesi upoznala druge igrače? - Jesam, većinu.
Kakvi su? Je l' se družite, idete po večericama i to?
Ma ne. Nemaju oni vremena.
Oni igraju utakmice tri-četiri puta tjedno.
Kako su dobre ove kremšnite!
A je l' ideš okolo s Draženom?
- Jesi bila u New Yorku? - A L. A.? Jesi bila?
U L. A.-u jesam, bili smo u Disneylandu.
A u New York nisam stigla, ne. Ali planiram.
A kakav je Portland?
On košarku.
Ima sreće što može hodati.
- Trebaš se malo opustiti kad šutiraš. - Ti si najbolji. Samo oni to još ne znaju.
Tebi nitko nikad nije rekao ne?
Petrović.
Dražen Petrović.
Dvadeset i četiri koša Dražena Petrovića.
Najveći uspjeh Cibone
i jedan od najvećih našeg sporta u posljednje vrijeme.
Dražen Petrović.
Bravo, Dražene!
Petrović!
Renata?
Dražen je.
- Halo. - Ej.
- Što radiš? - Ma ništa, evo, čitam nešto.
- Ti? - Ma ništa.
- Je li sve u redu? - Je, je.
Moram ti nešto reći.
Idemo u New Jersey. Tradeali su me! Napokon.
- U New Jersey? - Da.
- Renata, jesi tu? - Tu sam, da.
Dražene, sjajno si počeo s Netsima.
Statistika je odlična, izgledaš preporođeno.
Imaš li poruku za bivše poslodavce iz Portlanda?
Portland? Gdje je to?
Jesam li ondje uopće igrao? Samo se šalim.
Vrijeme koje sam proveo u Portlandu bilo mi je dragocjeno.
Mislim da sam ondje mentalno sazrio i prilagodio se američkom stilu košarke.
Ali da, drago mi je da ne moram moliti Portera
da se smiluje i doda mi koju loptu.
- Ekipa, zadnjom rundom mi častimo. - Hvala.
- Drazen. - Nije Drazen, nego Dražen.
- Dražen. - Ovako! Lako je!
- Dražen. - Da.
- Petro, mislim da se sviđaš zečici. - Naravno da mi se sviđa.
On je moj omiljeni Netsov igrač.
Zašto? Ja sam sinoć dao više poena.
- O čemu ti? - Koga to zanima?!
On se čini teži za osvojiti.
Koji ti je plan za ostatak večeri?
- Popiti ovo i ravno u krevet. - Izvrsno!
- Sutra je trening. - Nemamo trening sutra. Laže, vjeruj mi.
Idealna prilika za odlazak u teretanu.
Ja neću u teretanu. Pijem cijelu noć. Uzdravlje, ljudi.
Ne mogu. Uzdravlje, uzdravlje.
Ti si kao mali, marljivi mrav!
- Mali? - Ogroman si.
- Ali tako si sladak. Mogla bih te pojesti. - Da?
- Da. - Moram kući.
Renata.
Nisam ništa kad ti kažem. Ženska se stvorila od nikud i ujela me.
Pa ne padaju žene s neba i grizu.
U mom svijetu padaju. Što drugo da ti kažem? Ne znam.
Ej, ej, ej.
Ej.
Vjeruj mi, nisam ništa.
Vjeruj mi.
- Vjerujem ti. - A zato onda plačeš ako mi vjeruješ?
- Ne sviđa mi se ovo. - A što ti se ne sviđa?
Ovo. Iz grada u grad, iz stana u stan.
Ne mogu više.
Je l'…
Je l' hoćeš da te ženim?
Ne, Dražene.
Neću da me ženiš.
Znači ti mene…
Ne sviđa mi se ovaj život.
To je moj život.
Znam da je.
- Možda onda u nekom drugom. - Nekom drugom što?
U nekom drugom životu.
Kad bude malo manje košarke.
Zauvijek će biti košarke.
Možda bude malo manje.
Warrene, Dražene.
Uđite, lijepo vas je vidjeti.
Molim vas, sjednite. Dražene, lijepo te vidjeti. Sjedni.
Žao mi je što sad vodimo ovaj razgovor.
U fazi smo rekonstrukcije momčadi.
Nitko ne sumnja u Dražena, želimo ga i dalje.
- To je u redu. Slušamo. - Želim iznijeti dobru ponudu.
Dva i pol milijuna po sezoni na četiri godine.
Nadam se da je ponuda zadovoljavajuća.
Bila bi da si je ponudio prije šest mjeseci.
Otkad je sezona počela, reputacija moga klijenta je porasla.
Ove godine Dražen je dokazao da je jedan od najbolja tri igrača Netsa.
To nije samo moje mišljenje, to je statistika.
Svi znamo da Coleman i Anderson zarađuju više od dva i pol milijuna.
- Warrene, koliko ti tražiš? - Tri milijuna.
- Što je? - Ništa.
Možeš biti vrlo odlučan kada želiš.
Da nismo tražili previše?
Tražili smo koliko zaslužuješ. Vidjet ćeš.
Predomislit će se nakon All-Star vikenda.
- Koliko si dugo u gradu? - Letim sutra popodne. Zašto?
Mogli bismo večeras na piće.
Tvoja akcija protiv Pistonsa trebala bi biti gore.
- Pratiš košarku? - Čak je i igram.
- Što je? - Cure koje igraju košarku obično…
Zaboravi.
Drago mi je, Dražene.
- Zovem se Klara. - Drago mi je.
- Isto? - Da, hvala.
- Jesam li te već vidio? - Ja tebe definitivno jesam.
Ali možda smo nekad naletjeli jedno na drugo.
Ja sam iz Njemačke pa smo skoro susjedi.
- Što radiš u Jerseyju? - Ništa posebno. Hvala.
Ovdje sam na odmoru. U hotelu sam iza ugla.
- A ti? - Živim nekoliko ulica dalje.
Skoro smo susjedi.
'Jutro. Napravila sam doručak.
Iznenađen si to sam još uvijek tu?
Malo.
Stvarno znaš što žena želi čuti. Sjedni.
Odlučila sam da se netko treba brinuti za tebe.
Mislim da ću ostati ovdje. Kako ti to zvuči?
- Molim? - Šalim se.
- Moram biti u Milanu do sutra navečer. - U Milanu? Što radiš ondje?
Nosim modnu reviju.
- Mislio sam da si košarkašica. - Imam mnogo talenata.
Probaj.
Jedan od najboljih braniča u cijeloj ligi. Nema smisla, čovječe.
Hej, ljudi.
- Što se događa? - Izašao je All-Star popis igrača.
Nije izabran nitko od nas. Nitko nije u momčadi.
- Nitko? - Nitko.
- Ne, žao mi je, Petro. - Glupo je.
Posvetimo se ostatku sezone. Ostalo je mnogo utakmica. Idemo dalje.
Borimo se.
Trebao si biti ondje.
Ne moraš mi govoriti što želim čuti. U redu je.
Ne govorim. Pogledao sam sve utakmice ove sezone.
I govorim ti…
Trebao si biti ondje.
Ali gle. Pokazat ćeš im u doigravanju, zar ne?
Želiš li znati što ja mislim? To je zato što si Europljanin.
On je isto Europljanin.
Znaš li koji je moj prosjek koševa po utakmici?
- 20? - 23,4. A njegov? 19,8.
I on igra za jaču momčad.
Taj tip nije Europljanin.
- Zar je? - Jest.
Tko je?
Sretan Božić, ćaća!
- Dražene! - Gdje je mater?
Ma tu je.
Trećeg beka ne zovu nikad.
- Znači evo, ne znam. - Znaš što još tu ima?
- Dražene, jesi čuo da Aco… - Dražen je pola Amerike pokupovao.
Nisam. Imao sam vremena na aerodromu.
Vrata, ljudi, što nitko ne čuje?!
Lina, molim te, vidi tko je na vratima.
- Jadranka, hajde otvori. - Ide Lina.
- Koliko je ona narasla, ne mogu vjerovati. - Ništa mi ne govori.
Linice.
- Dobar dan. - Tko je?
- Stojko. - Vidi njega, još je izrastao. Sjedi, mali.
Sjedi, sjedi.
- Biba, je l' tu travarica? - Je, na stolu je.
- Izborniče. - Je, je, samo sprdaj, samo sprdaj.
To sam ti htio reći. Aco postaje izbornik.
Ćaća! Pomoćnik izbornika.
- Meni je to isto. - Čestitam!
- Pričao sam s Mirkom i dogovorili smo se. - Bravo!
- Moj tata je tvoj šef. - Je l'? Ma pojedem ti tatu za doručak.
- Majko, hoće li te palačinke? - Čekaj, Dražene, šato ti mutim.
Moj Stojko, pored svih kolača.
Idemo u podrum!
- Lina, čekaj. - Polako. Samo polako. Ne brini, sine.
Stalno zavija, nikad ništa. Hajmo, djeco.
- Znate proceduru. - Hajdete vi.
Samo polako, bez panike. Bez panike.
- Idi s djecom. - Marko!
- Nemoj trčati, Marko, hajde. - Bila!
- Hajdete vi, sad ću ja. - Bila, idemo.
Ne mogu, Jole, sve ću ovo morati baciti.
Hajde, ne zafrkavaj. Idemo.
- Lina, hajde tatu za ruku primi. - Lina!
- Susjed! Bok, kaj si se vratio? - Jesam, kako ste?
Dobro je, dobro.
Nego reci, čujem da si se posvadio s Divcem, je li to istina?
Ma nisam. Nisam, nisam.
- Dobro je. Lijepo te je vidjeti! - Hvala!
Tašun, tašun, ta na na I svilena marama…
Nema problema. Kako je bilo… Za Matea, je li?
- Sjednite, Biserka. - Neka, Miro, dobro je.
- E, ima kave? - Ima, ima tu negdje.
- Za koga? - Darko.
Može.
Ej.
Gdje si bio?
Šetao sam.
Je l' itko iz kluba zna da si ovdje?
Ne zna.
Dražene. Zašto si došao?
Ne znam.
Ne znam, da vidim mogu li kako pomoći.
- Da vidim jeste li dobro. - Evo si sad vidio.
I sad ćeš lijepo uzeti svoje stvari i vratit ćeš se prvim letom.
Jesi me čuo?
Koncentriraj se na košarku. Samo tako možeš pomoći, dušo.
ANDERSON I PETROVIĆ PREDVODE ZAVRŠNI JURIŠ
PETROVIĆ BRILJIRA
DRAŽEN PETROVIĆ DEMONSTRIRA KAKO SE ZABIJAJU KOŠEVI U NBA-LIGI
ATLANTSKA DIVIZIJA, POREDAK
OGORČENI PETROVIĆ MOŽDA NEĆE OBNOVITI UGOVOR S NETSIMA
NETSI IZGUBILI PETROVIĆA ZBOG OZLJEDE
Trebamo pomoć!
OZLJEDA
- Koliko dugo? - Tri tjedna. Minimalno.
Dovraga!
Moraš propustiti kraj sezone, a sad je najvažnije da zadržiš statistiku.
Odmorit ćeš se preko ljeta
i oporaviti se za sljedeću sezonu.
Warrene, rekli su tri tjedna, ne tri mjeseca.
- O čemu ti? - Poljska.
- Europske kvalifikacije. - Ne dolazi u obzir.
Još uvijek ne znamo gdje ćeš igrati sljedeće sezone.
Ne možemo pregovarati ako si ozlijeđen.
Oprosti, Warrene, ali ne mogu odbiti reprezentaciju. Oprosti.
Ti si prokleto lud!
Ja se ovdje brinem zbog tvoje karijere, a ti govoriš o čemu!?
O utakmici protiv Slovenije?
Obećaj mi da nećeš napraviti ništa glupo.
Dražene.
Dobro. Obećavam.
Vrati loptu!
Ledena je opet!
Isuse Kriste, Poljaci nisu normalni.
Da ste se oznojili, ne bi vam bila hladna.
- Jebiga, Dražene, ledena je. - Svi se žalite kao da ste na godišnjem.
- Dobro, kapetane, smanji malo doživljaj. - Ti, Zloćo, odjebi.
- Pećo. - Što Pećo?
Idem do malog.
Vidimo se.
Još dva piva, molim vas.
Mali!
- Nije valjda da se još ljutiš. - Ma nisam, Aco.
- Što radiš ti unutra? - Nisam ništa, umoran sam. Pusti me.
- Ne laži. Jesi s nekom ženskom? - Nisam, hajde. Ćao!
Malo poštovanja prema treneru!
Ej, moj braco. Ako si ti ikad bio normalan!
- Što nisi rekao da se vraćaš u Europu? - A rekao sam. Ne znam.
Još te vuče Amerika?
Pa nisam pokazao sve što znam.
A neću da me pamte kao nekog tamo iz Europe.
Slušam.
Houston. Moćna ekipa, imaju Hakima.
Na bekovima Maxwell i Smith.
Ali… što ja znam?
Što? Strah te da ti se ne ponovi Portland?
- Što nude? - Dvije godine.
Malo, a?
- Što bi ti? Dokad bi ti igrao, bogati? - Zauvijek da mogu. Što?
- Joj, Dražene. - Nismo svi kao ti.
Trideset dvije i odmah u penziju i lagano po trećoj pivi.
Dobro, hajde, oprosti.
- Imaš još koju ponudu? - Knicks.
Čekaj, i oni su te zvali?
Dobra ekipa, imaju Ewinga. Izgleda kao ljuta sova,
- ali voli dodati loptu. - Je, top igrač.
Znaš što? Ne vole se s Netsima.
Je, a zamisli dođem ja i utrpam im 50.
Joj, koji si ti manijak.
Ja mislio da su te slomili.
Pazi dalje. Boston.
Vole Europljane. I dolazi mali Rađa, imat ću se s kim družiti.
A Seattle?
Aco, koliko mi sad imamo do aerodroma?
Previše.
- Zujiš, a? - Kapetane, hajde daj torbu.
- Hvala. - Hajde, Kapetane.
Što je? Što je? Zujiš.
G. Petroviću!
Mogu li dobiti autogram?
- Što radiš ovdje? - Imale smo utakmicu u Varšavi.
Došla sam te iznenaditi.
- Ovo je Hilal. Zajedno smo u timu. - Drago mi je. Dražen.
Znam, veliki sam fan.
Idemo u München u posjetu prijateljima. Želiš li s nama?
- Sad? - Da.
- Kamo idete? - Oprostite, ne govorim poljski.
Idemo u München.
Vama danas istječe putovnica. Ne možete u Njemačku.
Trebate izvaditi nove dokumente.
Ne razumijem vas. Govorite li njemački?
Engleski možda?
- Opusti se. - Što si rekao?
Je l' ti imalo pratiš sport?
Dobar dan.
Ja se ispričavam u ime kolege. Nije shvatio s kim razgovara.
Gospodine Petroviću, bili ste nevjerojatni na Olimpijadi.
- Hvala vam. - Zaista nevjerojatni.
Što sam ti rekla!
Sranje!
Jedva čekam da stignemo.
Što nije u redu?
- Što se događa? - Nemam pojma. Možda nesreća.
Idem provjeriti.
Ma ne mogu vjerovati!
Otkud ti ovdje?
Kvalifikacije u Poljskoj.
- A ti? - Evo, bile malo na izletu.
Izletu?
Gle ovo.
Dođi.
Hajde jedan na jedan.
Uvijek je bio žestok protivnik. To sam naučio od njega.
Uvijek je volio igru i strastveno joj je pristupao.
Igrao je protiv Houston Rocketsa i postigao je rekord karijere
od 44 poena. Te je večeri bio sjajan. Omogućio mi je mnogo asistencija.
Bilo je sjajno gledati ga kako igra.
On je bio veliki radnik i perfekcionist.
Natjecatelj kakav se rijetko rađa.
Volio je košarku iznad svega i sve je radio da uspije.
To je igrač koji je s praktično 15-16 godina igrao za sve selekcije tima.
Takav slučaj nećete naći u košarkaškim arhivima.
Bio je nježan i djeca su ga voljela.
Bio je zabavan, neiskvaren i jednostavan.
No ispod svega toga niste vidjeli njegovu žestinu.
Htio se natjecati i biti najbolji.