Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Maga Frau Lichter? - Igen. Hol van?
A pincében. Menjen fel a mozgólépcsőn, majd balra a folyosón!
- Felhívom Frau Schmitzet, ő odavezeti. - Rendben.
- Jó, hogy itt van. - Hol van?
- Bezárta magát a raktárba. - Mikor lesz az interjú?
- Már megvolt az interjú. - És?
Sejtheti, mennyire örültek neki.
- És előtte? - Mielőtt?
Mielőtt bezárta magát. Válaszolt a kérdésekre?
Frau Lichter, a férje két perc után elszaladt.
Majd bepótolja, csak meg kell nyugodnia.
- Már nem lehet. - Kérem, kérdezze meg, bepótolhatja-e!
- Nincs értelme. - A férjemnek kell a munka, tudja jól.
- Nem úgy nézett ki. - Akkor rosszul látta.
Herr Lichter! Herr Lichter!
Ha nem nyitja ki az ajtót, akkor be kell törnöm, amit magának kell kifizetnie.
Várjon! A férjem mindjárt kijön, csak pánikrohama van.
- Mindjárt megnyugszik. - Herr Lichter, itt van a felesége.
Tommy, megjött a neje. Idejönnél? Mondja meg maga neki, hogy itt van!
Megfogná ezt itt, kérem?
- Jürgen, nincs időnk erre. - Igen, tudom, nagyon elhúzódott.
Hé, ezt nem csinálhatja!
- Inkább beszéljen vele először! - Annak semmi értelme.
Mondd meg a kollégáknak, hogy kicsit tovább tart!
- Próbáljon meg beszélni vele! - Nincs értelme.
Nem mászhat be oda! Mondja meg neki, hogy jöjjön ki!
Mindjárt kijön.
- Frau Lichter, ha valamit tönkretesz... - Nem teszek tönkre semmit.
- Herr Lichter, itt a neje. Hall minket? - Ide adná a táskából a vizet?
Tommy, szólj Küpperséknek! Nem tudom, mi lesz itt.
- Mit mondjak nekik? - Nem tudom.
Köszönöm!
Jürgen, ha nem jön ki nemsokára...
Paul!
Szia, Paul!
Szia!
Hé!
Semmi baj.
- Nem történt semmi, Paul. - De.
- Nem, nem történt semmi. - Annyira sajnálom!
Tudod, mit mondott nekem reggel a kislányunk?
Hogy a barátnője a suliban szívesen kölcsönkérne papának.
Mondtam, hogy nem lehet, max. eladlak, hogy legyen belőled valami.
Gyere, igyál valamit!
- Most csak úgy eljöttél a munkából? - Semmi baj.
Jó, gyere! Most kimegyünk.
- Nem tudok. - Itt vagyok.
Most szépen kimész, és bocsánatot kérsz.
Elmondod, hogy néha van ilyen stresszhelyzet,
és hogy személyesen akarsz bocsánatot kérni a főnöktől.
Utána hazamegyünk, és lesz egy szép esténk a kicsikkel.
- Annyira sajnálom! - Nem kell sajnálnod. Oké?
Jó.
- Na, akkor megnyugodott? - Igen, minden rendben.
- Nem tettem semmit tönkre, ha megnézné. - Jó, rendben van.
Sajnálom! Vizsgák előtt néha pánikrohamom van.
Össze kell szednem magam, iszom egy kis vizet, utána jól vagyok.
- Jó. - Bocsánatot kérnék a főnöktől is.
- Rendben, majd megmondjuk neki. - Ne, én szeretném megmondani!
- Herr Lichter, erre nincs szükség. - Megvárom, amíg Herr Küppers ráér.
Menjen haza a gyerekeihez, és pihenje ki magát egy kicsit! Az lesz a legjobb.
- Bocsánatot akar kérni. Nem tart soká. - Az egész túl sokáig tartott már.
Vállalom a hibáimat. Hadd kérjek bocsánatot!
Üljenek le! Megkérdezem Küpperst, hogy ráér-e.
Herr Lichter!
Ugye tudja, hogy együtt kell működnünk?
- Mondja, miért nem beszél velem? - Frau Schmitz, sokáig tart még?
Üljünk le!
Volt egy kis komplikáció, de mindjárt kész.
Még ki sem töltötte a papírokat.
Olyan kicsivel van írva, hogy nem tudom elolvasni.
Ugyan már, próbálja meg! Ezen mindenki keresztülment már.
Én is rághatom?
Finom. Kéred?
Most voltam vécén. Várj!
Nadine, ne csináld ezt! Komolynak kell lennem.
Igaz.
Jó napot! A nevem Komoly.
- Jó napot! - Örülök, hogy megismerhetem!
- Jobb már? - Nem igazán.
- Valami szomorút kell mondanod. - Jó.
Negyven leszel, őszülsz, öreg vagy.
A lányaid Gladbach-rajongók.
- Az kemény. - A főnököm változásokat akar.
Milyen változásokat?
Vagy kevesebb pénzt kapunk, vagy kirúgások lesznek.
Ez komoly?
Mondtam, hogy nem kell, de mindenáron akarta.
Hallom, bocsánatot akar kérni.
- Bejöhet. - Herr Küppers!
Személyesen akartam bocsánatot kérni a dolog miatt.
Hiba volt, és nem fordul elő többet.
- Rendben, értem, szép napot! - Szeretném pótolni az interjút.
- Csak bocsánatkérésről volt szó. - Herr Lichter, nem lehet.
- Frau Schmitz, tudja, mióta vártam rá. - Igen, és megvolt rá az esélye.
- Hadd beszéljek önnel! - Kérem! Elég bajt csinált. Elég legyen!
- Oké. - Nem, ez nem oké. Hetekig készültél rá.
Mindent megtettél, amit kértek tőled. Ezt maga is tudja.
Pontos voltál, nem tettél tönkre semmit.
Csak kicsit elhagytad a szobát, és bocsánatot kértél.
Tisztáztad magad, ezért megérdemelsz egy beszélgetést.
A beszélgetés nem sokat érne. A férje már megtette az első benyomást.
A második benyomás a legjobb. Tényleg. A harmadik, negyedik és ötödik még jobb.
Ha úgy harcolna, mint maga, talán meggondolnám.
Ő olyan, mint én.
Jó, bizonyítsa be! Jöjjön el jövő héten, és hozzon magával időt is!
Meglátom, mit tehetek.
- Köszönöm, Herr Küppers! - Jó. Most maga jön.
Minden jót!
Hozom a táskámat.
Köszönöm, Nadine!
Vedd fel!
Mit mondott a főnöknőd?
Düren írt egy e-mailt, de senki sem érti.
Mindenki megijedt, és most le kell fordítanom nekik.
A kollégáid hagyjanak békén! Gondoskodsz róla.
Úgyis odamész, hogy megnyugodjanak. Tudják, hogy tudsz bánni Dürennel.
Lehetnél lelkesebb is. Ha hülyeséget beszélsz is, elhiszik.
- Te mindent elhiszel, Paul. - Mindenki elhisz mindent.
- Az egész világ? - Az egész világ.
Tudod, mit?
Most átveszem, és vezetek, te pedig pihensz egyet.
Jó?
MINDEN, AMI TE ÉS MINDEN, AMI ÉN
- Engedj be, Eleni! - Nem.
Eleni, gyere el az ajtóból!
Jaj, Eleni, te vagy az új porszívónk, vagy mi?
Igen, papa, porszívó vagyok. Szép tiszta a lakásunk.
- Akkor csak takaríts! - Takarítok, takarítok.
Mama, hívtak a kollégáid. És Ajda is. Háromszor.
Mit mondtál neki?
- Hogy nem kell aggódnia. - Köszönöm, Mica!
Hogy vagy, Mica? Ettetek valamit?
Nem volt éhes. Eleni, kelj fel!
Ez meg micsoda? Eleni, kelj fel! Ez mi?
- Eleni összefirkálta a fényképeidet. - Na szuper!
Ha így küldtem volna be őket, rögtön megkapom a munkát.
Nézd meg!
- Szép. - Szia!
Ajda, szia! Bocs, hogy csak most jelentkezem!
- Mi történt, Nadine? - Semmi.
Már azt hittem, Paulnak balesete volt, vagy valami, úgy elrohantál.
Nem, ő jól van.
Düren úgy csinál, mintha a fizetéscsökkenés meglepetés lenne.
- Hülyének néz minket? - Tudod jól, hogy milyen.
Ha nyomás alatt van, egyből ideges, de nyugi, le fog nyugodni.
Láttad volna a kollégákat. Teljesen kivannak.
Nyugodj meg! Már kitaláltam valamit. Nemsokára felhívom őket.
- Mindenki fél. - Hát én nem.
- Köszönöm! - Nincs mit.
Masszírozzuk meg a mamát!
Adjunk szélhangokat hozzá, így!
Jó erősen!
Adjál szélhangokat!
Eleni, erősebben! Jó erősen! Tudod, hogy betonlábai vannak.
- Jól van, Mica, Eleni, az ágyba! - Ne, papa!
Igen, értem, tényleg, de a feleségemnek most pihennie kell.
Már elmúlt tíz óra.
Nem, Uwe, Nadine nem hív vissza.
Te vagy az új? Akkor menj a műhelybe! Ajda már vár rád.
Ez itt a műhely. Ott elöl van a csarnok, és ezek a bánya haszongépjárművei.
De azokkal ne foglalkozz! Ma segíthetsz cipelni. Ezt át kell vinni oda.
És holnap időben gyere!
Nem, ezt oda kell vinni.
Szólnia kell, ha a gyerek egész nap itt van. Megértette?
De Mica egy angyalka. Megmutatod a mamának a képet, amit rajzoltál?
Ettél már?
- Holnap is itt fogunk aludni? - Igen.
- Holnapután is? - Talán.
Szeretnél egy jó éjt puszit?
- Hová? - Nem tudom.
Gyere! Most már aludnod kell.
Irány az ágy!
Megéri 2017-ben optimistának lenni?
Jelentkezzenek a 2017-es jelige alatt! És most folytatódik a műsor...
Te vagy Aurica?
- Auricának hívnak? - Nem.
- Hogy hívnak? - Nadine.
- Charlene? - Nadine.
Ajda szerint Aurica vagy. Te vagy az a román, nem?
Nem.
Akkor az a másik volt.
- Honnan jöttél? - Brandenburg.
Az már majdnem Románia.
Paul vagyok.
Te is összekeverhetsz egyszer.
- Mi? - Kivel akarsz összekeverni?
- Paul! - Senkivel.
Paul! Gyere már ide!
Kell még ide pár ember!
És milyen Paul?
Nem tudom.
- Nem az eseted, mi? - Nem.
Miért? Pedig jól néz ki. A lányod apja milyen?
Normális.
Normális?
Paul apja is itt dolgozott.
Ők ketten nem voltak semmik. Látnod kellett volna.
Néhány hete halt meg.
És Paul anyja is meghalt. Ugye, Uwe? Uwe!
Na ja.
Nézd, hogy horkol Uwe!
Nézd már meg!
Mint egy kis fóka.
Nem jó a leves?
Miért?
Mert folyton csak bámulod. Engem nézz!
Nem engem nézel.
- Átnézel rajtam, ugye? - Nincsenek barátaid?
Mondja az, aki a szemembe sem néz, vagy mi?
Itt van öt euró. Vagy mennyibe kerül, hogy rám nézz?
Oké, tessék!
Elég?
Engem nézel?
Mit látsz?
- Semmit. - De.
Látsz valamit.
Van egy lyuk az álladon.
Már ezerszer megcsináltam.
- Akkor csinálja újra! - Ellenőrizze más!
Herr Lichter, ez biztonsági előírás. Meg kell csinálni.
Frau Düren, mindent megcsinálok, csak az ellenőrzést nem szeretem.
- A munkájáról van szó. Nem vitatkozom. - Hát nem is kell! Tudom, mit csinálok.
Nem csinálom újra.
Tehén!
Miért nem ellenőrzöd?
Csináld meg!
- Neked mi bajod? - Tudod, akkor csináld!
- De idegesít. - Ne idegesítsen!
- Mióta tudsz ennyit beszélni? - Baszd meg!
- Mi? - Baszd meg!
- Azt mondtad, basszam meg? - Igen.
Igen?
Hű! Emberek, figyelem! Tud beszélni.
Sértegetni is tud. Tök durva. Mást is tudsz?
- Hé! - Elég!
- Nadine! - Elmész a francba!
- Paul! Mit csinálsz? - Nadine!
- Mi folyik itt? - Engedd el! Elég!
- Hé! - Abbahagyni!
Elég legyen, Paul!
Hé! Mi folyik itt?
- Semmi. - Elestem.
- Elesett, de felsegítettem. Minden oké? - Igen, minden.
Ha nem jönnek ki, szét kell választanom magukat.
Szétválasztani? Nem vagyunk egy pár.
Tudja, hogy figyelem, főleg a próbaidő alatt.
- Igen. - Maga velem jön.
- Köcsög! - Baszd meg!
Jó, emberek, húzzatok bele! Ma el kell hoznunk egy targoncát.
Nadine! Nadine!
Nadine, gyere, kérlek! Ajda és Marco balhézik.
- Mit nem látsz? - Ne baszogass!
- Mindenki látja! Hülye vagy? - Takarodj már innen!
- Ezerszer elmondta, csak nem fogod fel! - Hé!
- Elég! Hé! Hé! Hé! - Tűnj innen!
- Te tűnj innen! - Szállj le rólam!
Ez az elmebeteg majdnem felgyújtotta a csarnokot!
- Kussolj már! - Elég! Jó.
- De látszik, hogy tönkrement. - Fogd most már be!
Ajda nem tudott róla. Ne veszekedjünk már ilyen hülyeség miatt, oké?
Oké?
Marco, találkozunk a gyűlésen?
Igen.
- Majd megcsinálom. - Nem fog menni.
Mindkettőtöket megverem.
Csinálj ebédet! Ezt megcsinálom.
Minden rendben?
Hé! Minden rendben?
Vagy elaludtál?
Ki kell mennem.
Nekem is kell.
Olyan, mint egy varázslakókocsi, amibe minden belefér.
Mindegy, mi az. Minden belefér.
Te mit vinnél magaddal a varázslakókocsidban? Mit pakolnál be?
- Fagyit és csokit. - Az a legfontosabb.
- Igen. - Akkor igazából minden megvan.
Más nem is kell, nem?
Én még vinnék magammal fürdőgatyát, hogy lemehessek a tóhoz.
Jó.
- Ki tudod csomózni? - Nem tudom.
- Köszönöm! - Add ide! Ezt is túl szorosra húztad.
Nem én voltam. Nem tudom, hogyan lett ilyen.
- Nem jössz enni? - Mindjárt lekéssük az állásinterjút.
Eleni nem akar felkelni.
Megvesztegetted? És? Nem használt, mi?
Megnézem.
Azt mondták, vigyem el ezt az ágyat!
- Valaki nem akar felkelni? - Nem.
- Pedig muszáj. - Minden rendben?
- Nem megyek sehová! - Persze.
- Figyelj csak, Mica! - Olyan nincs. Muszáj menni.
Lefordítanád ezt? Az appoddal. Arabra és lengyelre.
Nem, mert leesek!
- Már kirúgat titeket? - Nem leszünk kirúgva!
Te jó ég! Ez nagyon nehéz.
Vigyázz, mindjárt nekimegyek!
Mica, gyere ide! Segíts kicsit!
Nyomd rá a hölgyet jó erősen, mert nem akar felkelni!
Jó. Hűha, ez meg mi? Hé, történt egy kis baleset?
Az lehet, igen?
Oké, mindjárt elintézem. Jól van? De sokba fog kerülni. Itt kell aláírnod.
Ne legyél komolytalan!
Ez nem komolytalan. Ő a legjobb ügyfelem, hallod?
- Beszélj vele normálisan! - Hallottad? Normálisan kell beszélnünk.
Mondj valami normálisat!
- Ez mi? - Micsoda?
Miért kell műsort csinálnod?
Én is pofázhatnék úgy, mint te, csak nem lenne semmi értelme.
Állj fel!
Ezúttal sikerül. Szuper leszel.
Szeretném, ha végre beszélhetnénk a lehetőségekről is.
- Folyton csak a panaszkodnak. - Én mindenkiben látok lehetőséget.
- Sajnálom, de ez van. - Hadd mondjam végig!
- Most én beszélek. - Nyugodjon meg!
Menjenek vissza dolgozni, és majd intézkedem.
De meddig van még munkánk?
Azt még nem tudom, de gondoskodom róla. Nem fognak utcára kerülni.
Tényleg?
- Írtam egy levelet Frau Lichternek. - Mihez kezdjünk a levéllel?
Gyertek, folytassuk a munkát!
Jó, kösz a semmit!
Marco, hozd ide a ládát!
Frank Götzing Hagenből a lakókocsijával egy gyerekkori álmát váltotta valóra.
A lakókocsija egy igazi varázsdoboz.
Egy éve vettem meg magamnak a lakókocsit.
Munkanélküli voltam, és céltalan.
A feleségem imád utazni, én pedig imádok építeni.
Így hát építettem magunknak egy lakókocsit.
- Megnézhetjük a varázsdobozt? - Hát persze, jöjjön be!
Frank és a felesége teljesen egyedül építette fel a járművet.
Eközben egy dolog különösen fontos volt nekik.
Azt akartuk, hogy a kocsiban mindent fel lehessen hajtani,
vagyis hogy dupla funkciójú legyen.
Ha Frank és felesége éppen nincs úton,
a gyerekek a lakókocsit pizsamapartikhoz használják.
Természetesen partikhoz is tökéletes.
Nagyon sokan elférnek benne, és kiválóan fel van szerelve.
Ahogy látom, van benne tévé, ágyak és még egy ablak is,
amin keresztül esténként megcsodálhatjuk a csillagokat...
A papa meghalt?
Nem, dehogyis. Eleni, gyere ide!
Gyere! Csak alszik.
Na gyere! Gyere, gyere, gyere!
Nézd csak! Látod, ahogy mozog a teste?
Nézd! Nézd csak meg!
Látod, ahogy lélegzik?
Nagyon mélyen alszik.
Jaj!
Jaj, ne! Jaj, ne!
Gyorsan, kapd el!
- Kapd el! Menj! - Kapj el!
Na! Nem kapsz el!
Lehetne csendesebben? Aludnom kell.
Én megőrülök. A többiek harcolni sem akarnak.
Azt mondtad, Paul ismer valami ügyvédet. Nem rúghat csak úgy ki minket, nem?
- Uwe? Ne izgasd magad! Ne aggódj már! - Ezt nem csinálhatja. Nem teheti.
Ilyen a világon nincsen.
- Igen, majd holnap beszélünk. - Bocs, hogy zavartalak.
- Jó. - Tudom, hogy mindent megteszel.
- Jó éjt! - Jó éjt!
- Várj! - Mire?
- Forró vagy. - Akarsz valamit?
Nem, túl meleg vagy.
- Ez túl meleg? - Igen, nekem túl meleg.
- Lehűtsem magam? - Nem, nem kell.
- De átölelhetlek? - Most ne!
Így.
Na!
Így jobb?
- Most büdös vagy. - Ezek itt büdösek.
Nem, te vagy.
Mit érzel?
Téged.
- Szerinted büdös vagyok? - Most igen.
- Most nem kell fürödnöd. - Dehogynem.
Nem akarom, hogy egy büdös mellett aludj.
- De nem zavar. - De.
Még mindig?
Még mindig büdös vagyok, mi?
- Megyek tusolni. - Ne! Lehet, én vagyok büdös.
- Te soha. - Ezt honnan veszed?
Onnan, hogy éreztelek már munka, főzés, kakilás,
szülés és gyerekcsinálás közben.
- Sosem vagy büdös. - Akkor rossz az orrod.
Most meg min nevetsz?
Csak úgy.
- Így nevetsz? - A nevetésemmel is baj van?
Csak kérdeztem. Mindig ilyen?
- Tudod, hogy nevetek. - Olyan természetellenes.
- Francba! - Mi van?
- Most én is érzem. - Mit?
Ilyen büdös vagyok?
Ilyen büdös faszival élsz együtt, és nem mondasz semmit?
- Minden rendben? Buli van! - Buli van, igen.
Minden farsangon ugyanaz van.
Egész évben várom, és amikor itt van, inkább csak aludnék.
Kivagyok.
- A lányod nem bulizik? - Fent alszik a szobában.
Milyen jelmezben van?
- Rajtad miért ilyen szar van? - Fogadás miatt.
- Kivel fogadtál? - Apámmal.
Fogadtunk, hogy túléli ezt a farsangot.
Ellene fogadott. A vesztesnek fürdőszobának kell öltöznie.
- És a győztesnek? - Citromnak.
Őszintén remélem, hogy most citromban van.
Mikor halt meg az apád?
Kábé két hónapja.
A Rajnában pisált.
Már volt két infarktusa, az volt a harmadik,
és akkor a Rajna elkapta.
Azt gondolta, minek vergődik.
Később odamentem a Rajnához, és jól elvertem.
Bumm balról, bumm jobbról.
De én nem öltem meg.
Hagytam tovább folyni.
Pedig ő megölte az apámat.
Tudod, az apám...
Apám egész életében a tornyokból távozó szart lélegezte be.
És mindig ő írta a vizsgákra a puskáimat.
Tudod, apám így tartotta a száját.
Egyszer, amikor aludt, betettem a kezem egy kicsit.
Ahogy ott feküdt,
meg akartam...
csókolni.
És aztán?
Elkezdett nyáladzani.
És letöröltem a száját.
Az apám.
Paul, gyere, állj fel! Gyere!
Nadine!
- Nyugodjatok már meg egy kicsit! - És ha elfogadnánk a végkielégítést?
- Nem mondhatod komolyan, Marco! - Nem hozzád beszélek!
Marco, minden második gépet én szereltem. Nem megyek el.
- Ezért nem is adnak többet. - Paul sem talál munkát.
- Hisz látod, hogy milyen nehéz. - A végkielégítés túl kevés, Marco.
Nem ezért gürcöltünk itt az elmúlt években.
Van más lehetőség a változtatásra.
Pontosan. Ne beszélj úgy, mint Düren! A változás kirúgást jelent, ennyi.
Mintha azt mondanád, hogy nem vagy halott, csak megváltoztál.
- De így van. - Nem, csak részben van így.
Csak részben van így, még beszélhetünk Dürennel.
De meg kell néznünk, hogy mi fontos a számunkra.
Mit tegyen Düren?
Ha a cég spórolni akar? Nem tud varázsolni.
Uwe, tudod, milyen Düren. Mindig próbálja beadni, hogy nincs más opció.
- Pontosan. - Ő tehet arról, hogy spórolnak?
Fejezze be a Rhein-Streams seggnyalását!
Ha Düren nem nyalná a seggüket, már mi sem lennénk.
Nem, Düren beszél velük, de mi nyaljuk a seggüket.
- Akkor szarjuk le őket! - Az nem jó ötlet.
- Nem jó ötlet. - És akkor mi lesz?
- A szénnek úgyis annyi! - Kellünk nekik a felépítéshez.
Nem szerelek kurva autókat!
- Kellünk a felépítéshez. - Nem hozzád beszélek!
- Akkor takarodj! - Ne pofázz annyit!
Emberek, figyeljetek, ha a bányából egyszer tó lesz, akkor szükségük...
Ha a bányából egyszer tó lesz, szükségük lesz a járművekre a rekultiválásához.
- Nagy a pofád! Gyere ide! - Ismerjük az új és régi modelleket is.
- Kombinálhatjuk a régieket az újakkal. - Tök logikus.
Azt hiszik, a konkurenciához mennek, ami nincs.
- Menjenek csak! - De hát nincs senki.
Még kereket sem tudnak cserélni.
Mielőtt bárkinek mennie kell, vagy még kevesebb pénzt kapunk,
muszáj lesz alkalmazkodnunk.
- Igen, beszélnünk kell egymással. - "Alkalmazkodni, alkalmazkodni."
Már így is elnyomnak. Olyanok vagyunk, mint a ketreces csirkék.
Hallani sem bírom! "Alkalmazkodni, alkalmazkodni." Hová jutunk így?
- Már azt sem tudjuk, kik vagyunk! - De mi tudjuk, ki vagy.
- Én nem tudom, ki ez. - De, Marco, te is tudod!
- Ajda a legjobb gépjárműszerelő. - És az egyetlen.
És miatta röhögünk annyit minden ebédszünetben.
- És én ki vagyok? - Te az évszázad minden gépét ismered.
Mikor vicceltem utoljára?
Őszintén, mikor vicceltem utoljára?
Olyanokról beszélsz, amik ezer éve történtek.
Összetartozás, jó munka, viccek. De mikor?
Nemrég utánoztad Dürent.
Igen, az jó volt. Mutasd meg újra! Gyerünk!
- Ajda! Ajda! - Ajda, Ajda, Ajda! Gyerünk!
"Szóval rengeteg potenciál van bennetek. Rengeteg potenciál.
Csak meg kell alázkodnotok kicsit, és akkor látom a potenciált."
GONDOLUNK RÁD
Minden rendben?
Megálltam, mert kifogyott a benzin.
Megkérdezed Heikót, hogy odaadja-e az autóját, hogy értem gyere?
És hol vagy?
- Az erőmű mögötti földúton. - A miénknél?
- Nem, az újabbnál. - Hogy kerültél oda?
Eltévedtem.
Oké, jövök.
Mi történt?
Beszélj hozzám! Gyerünk!
Nem tudom.
Hiszen te fázol. Gyere ide!
Tudod, mire gondoltam mindig?
A kicsire nincs szükség.
- Gondolkoztál már ezen? - Nem, miért?
Szerintem fölösleges.
Hé, kicsi, te fölösleges vagy.
- Ma kaptam egy hívást. - És?
Sikerült.
Ez mit jelent?
Hogy megkaptam a munkát.
Ezúttal végre sikerült.
Miért nem mondtad eddig?
Mert nem tudtam.
- Miért nem hívtál fel? - Meg akartalak lepni.
- És miért nem örülsz? - De örülök.
Jövő hónapban kezdhetek.
Először csak éjszakázom, de már gondolkodtam, hogy legyen a gyerekekkel.
Tudod, mit mondtak?
Azt, hogy a kommunikatív és lelkes stílusommal győztem meg őket.
Jó, mi?
Nem gondoltam, hogy bókolni is fognak, de lehet, hogy mindig ezt csinálják.
Nem, olyan vagy.
Felpofozhatlak?
Igen.
Időre van szükséged?
Nem, rád van szükségem.
Van egy perced?
Persze.
Le kell adnom az elnökséget.
Mi? Miért?
Mert már nem bírom.
Ha valakinek sikerül, akkor neked.
- Kellek Paulnak, én... - Megint nem jött össze a munka?
- De, de, ezúttal sikerült. - Akkor miért kellesz?
Volt olyan, hogy néha...
nézel egy idegent, és furcsának tartod, ahogy beszél,
vagy amit mond, és egy idő után rájössz, hogy a férjed az?
Nem, nem volt.
- Akkor képzeld el! - De nem tudom.
- Paul nélküled is boldogul. - Szokott is.
Jó, de nem hagyhatod abba.
A többiek arról beszélnek, hogy elfogadják a végkielégítést,
de mindegyiknek van hobbija, családja és mindenféléje.
Nekem csak a munka.
Szólsz, ha nyűgös leszek?
Csak ne túl későn, mert akkor nem hallgatok rád!
Már nyűgös vagy.
Nem is igaz.
Régen erősebben szorítottál.
Miért nem fogtam meg magamnak régen Pault?
Kéred most?
Nem. Összetörne a szívem, ha szakítanátok.
Hű, megcsináltad!
Igen!
Király!
Gyere, menjünk mi is!
Középre!
- Csiki, csiki, csiki! - Ne!
- Gyere, gyorsabban! Gyere már! - Jó, de hogy? Ne fuss el!
- Vigyázz! Virágcserepek. - Mi?
Gyertek! Gyorsabban!
- Szabad? - Még nem.
Kinyithatod.
Ne már!
- Te megőrültél? - Ilyet akartál.
Megőrültél? Ez a legjobb.
- De csak bérelt, ugye? - Már nem tetszik?
- De, de nincs rá pénzünk. - Úti cél?
- Most menjünk? - Igen.
Gyere! Gyere, Mica! Gyere, Eleni!
- Ki vezet? - Én.
- Mindenki előre! - Ki vezet?
- Én! - Én is!
Már nem bírom ki!
Nadine!
Gyere ide!
Nézd csak! Düren és a férje veszekednek.
Már harmadszorra a héten. Szerinted szakítanak?
Nem tudom, milyen Düren. Lehet, hogy így udvarol.
Nem, nem hiszem. Nem komplett, de ez biztos nem udvarlás.
Szerintem megállapodnak.
És miben?
Hogy a jövőben jobban hazudnak.
Ilyen az ultrahang?
Dugd ki a nyelved!
Valahogy így. Kicsit hidegebb.
- A szüleid is gyárban dolgoztak? - Nem, földművesek.
És Mica?
Ő mi akar később lenni?
Mintha nem tudnád.
- Nem kell kérdezned. - De érdekel.
- Ez mire jó? - Semmire.
Akkor ne kérdezd!
- Nem tudod, mi? - Nem.
- Semmi baj. - De igen, baj.
De nem baj. Nem kell mindent tudnod róla.
Nem kell vigasztalnod.
- Nem kell, de tudlak. - Nem tudsz.
- Miért nem? Nem vagyok rá képes? - Magad is beszari vagy.
- Te hülye vagy? - Az te vagy.
Akkor beszari vagyok, de téged azért lenyomlak, nem?
Nadine!
Nadine, várj már!
Nadine!
Úgy lesz!
Nem vigasztallak, ha nem akarod.
Tudok sírni, ha te nem tudsz. Elég jól.
Hát rajta!
Ne félj! Nem vigasztallak.
Szülés után azt hittem, csak fáradt vagyok,
és azért nincsenek érzéseim.
De később nem voltam fáradt, és mégsem éreztem semmit.
Most már ötéves,
mindennap rám mosolyog, de én nem tudom viszonozni.
És észreveszi.
Tovább mosolyog, de én nem tudok.
Tudja, hogy szereted.
De azt honnan tudom?
Onnan, hogy mondom.
Te nem ismersz.
De tudom, milyen az, aki nem tud szeretni.
És milyen az?
Így néz ki.
De benned szeretet van.
- Megígéred nekem? - Igen.
Gyerünk, erősebben! Anya, tovább, gyerünk!
Gyorsan!
Mica!
- Egy teve. - Egy sárkány!
Egy sárkány, oké. Nem ismertem fel. De ő egy nagyon aranyos sárkány.
- Egy nagyon gonosz sárkány. - Miért?
- Mert felfal. - Mit eszik?
- Mit eszel? - Kezeket.
Kezeket.
Jó, abból bőven van. Mennyi kell?
- Egy. - Csak egy kéz? Tessék, itt van!
Igazából egyed!
- A sárkánynak éles a foga. - Tudom.
Hé! Hé!
Elég!
- Elég! - Hé!
Ezt nem csinálhatod!
Nem akarom!
Kérj bocsánatot a mamától! Ez fáj neki. Bántottad. Ilyet nem szabad.
- A mama is bántott. - A mama csak játszott.
Te bántottad.
Nem húzzuk egymás haját, jó?
Már eleget próbálkoztál.
Végre van új munkád. Örülök neked.
- Most már megyek. Szia! - Szia!
- Miért nem pofoztad fel? - Miért?
- Úgy csinált, mintha szolga lennél. - Miért szolga?
- Nem érezted, ahogy megérintett? - Úgy éreztem, akar tőlem valamit.
- Régen vicces voltál. - Most is nevettél, nem?
- Régen tényleg vicces voltál. - Nem, sosem voltam az.
A te humorod egyszerűen csak túl egyszerű volt.
Akkor is nevettél, ha elcsúsztam egy banánhéjon.
- Miért nem csúszol már el? - Mert nem vagyok hülye.
Nem, mert óvatos lettél.
Óvatos vagyok, ezért nem húztam be neki egyet.
- Már ideges sem vagy. - Nem akarok ideges lenni.
- Gyere ide! - Szerinted csinos?
Óvatosan!
Igen.
Akarsz vele beszélni?
Minek?
Mert vicces lenne. Flörtölj vele!
Veled flörtölök.
- Na! - Flörtölj vele te!
Én nem tudok, nem vagyok olyan sármos.
- Nadine, mi van? - Máskor is csináltunk ilyet.
Elég sikeres voltál. A fotó jó ötlet volt.
- Szar érzés volt. - Miért?
Mert hiába reménykedik.
- Szerintem tök sármos voltál. - Nem.
Ez hülyeség volt.
Paul!
- Mi a baj? Mást vennél fel? - Nem!
- Hagyd, hogy a papa felöltöztessen! - Nem akarom.
- De mindig a papa csinálja. - A papa menjen ki!
- Hagyd, hogy a papa rád adja! - Nem!
De! Paul, ne hagyd már neki!
- De nem akarja. - Én is ráadhatom.
- Nem, Paul adja rá. - Nem!
Ide figyelj! Ha nem hagyod abba, akkor hazamegyünk.
Méghozzá rögtön! Megértetted?
Gyere! Nem akarok hazamenni. Te igen?
Látod? Fel tudjuk venni. Kész.
- Mi a baj, maki? - Menj innen!
- De hová? - El!
A papa marad!
Látod?
Megy ez.
Ennyi.
Kész.
Na, olyan rossz volt?
- Olyan rossz volt? - Hagyjuk már!
- Eleni, nincs semmi baj. - Most ne vigasztald!
- De hát sír! - De megvigasztalhatod.
Ne vigasztaljátok meg! Előbb mondja el, miért nem adhatod rá a rohadt pizsamát!
De megvigasztaljuk. Előfordul az ilyen.
Miért ne a papa csinálja?
- Mondd, hogy én menjek, ne a papa! - Ne mondj már ilyet!
- Akkor legyen kedves hozzád! - Látod, hogy most nem tud.
- Akkor csináljon úgy! - De az nem megy csak úgy.
Dehogynem megy.
Mindjárt jövök, makik.
Nincs semmi baj.
Nyugodj meg!
Hé!
Gyere csak!
Szia!
Gyere!
Mutatok valamit.
- Most? - Igen, most, gyere!
Gyere! Gyere velem!
Vedd le a cipődet!
Hogy ugrált itt Mica, nem?
Hihetetlen, milyen erős. Még sosem láttam.
Pár év, és az olimpián lesz.
- És milyen ágban? - Mindben.
Futás, úszás, torna, doppinggal, dopping nélkül. Mindenre képes.
És csinálhatnánk egy olyan családi izét. Nem is kell majd dolgoznunk.
- És te leszel a menedzsere, mi? - Nem, Eleni.
Ő fog tárgyalni, és majd azt mondja, hogy: "Nem akarom, nem akarom."
Mindenki fél majd tőle, érted?
És mi mit csinálunk?
Én a leveleket.
És majd mindig kedvesen visszaírok, és azt mondom, hogy: "Igen,
nagyon sajnálom, fiam, tudom, hogy szereted,
de már most megmondom, hogy ő túl nagy falat neked. Sajnálom!"
És te...
pihensz egy olyan villában,
viszonyod lesz a kertésszel,
folyton csak teleeszed magad...
Paul...
Néha elversz pár paparazzit, de az neked gyerekjáték lesz.
- Paul? - Igen.
Miért nem szeretlek már?
De szeretsz.
- Igen? - Igen.
- Vagy már nem akarsz szeretni? - De akarlak, csak már nem tudom, hogy.
Hagyd abba a próbálkozást!
Nem tudom.
Nem kell félned. Harcolok érted.
De, Paul, mi van, ha most nem tudsz nyerni?
Akkor beperelem a szerelmedet.
De neki jobb ügyvédje és több pénze van.
Akkor megölöm.
És akkor megint szeretlek?
Igen.
Kinyithatod a szemedet.
Paul is ki akarja nyitni a szemét?
És rajta! Bumm! Bumm!
- Elkaplak, mama! - Mica, sikerülni fog!
- Mica! - Fuss! Paul mindjárt elkap!
Hé!
Óriási bizonytalanság jellemzi a szénipart.
Miközben a Rhein-Streams több milliárdos nyereségre tesz szert,
a kisebb vállalkozások az egzisztenciájukat féltik.
Nadine! Nadine! Nadine, hallasz?
Vedd már le! Paul bezárta magát.
Nem ment el vizsgázni, ezért most Düren ki akarja rúgni.
Beszélnél vele, kérlek?
- És mit csináljak? - Rád talán hallgat.
Paul, minden rendben?
Paul!
Paul! Nyugodj meg!
Minden oké. Hé, Paul! Paul!
Hé!
Paul!
- Dürennek mindig van kifogása. - Ki kell állnunk magunkért.
Emberek! Hé, emberek!
Nincs túl sok időnk. Düren is azt mondta, eljön.
Hallgassuk meg Pault, hogy mit mond!
Beszéltem egy régi barátommal, aki jogilag elég jól kiismeri magát,
és azt mondta, hogy nyújtsunk be panaszt Düren ellen.
De ez csak akkor sikerülhet, ha mindannyian összefogunk.
Biztos meggyőzi Dürent, ha azt mondjuk, hogy a fickó, akit azért akar kirúgni,
mert kiborult, azt mondja, értelmetlen a kérelmük.
Ja, biztos meggyőzőbb, ha te beszélsz.
Marco, beverem a pofádat, ha még egyszer közbeszólsz.
- Gyere, csináld! - Hé!
- Hogy árulkodhass Dürennél? - Tök egyszerű. Menj el!
- Nem kellesz senkinek. - Marco!
Elég, Marco! Ne provokáld! Ez rád is vonatkozik, Ajda!
- Hé! - Azt mondtam, fogd be!
Megőrültél? Hé, állj, állj!
Engedj el!
Higgadj le! Hé!
- Semmi baj. Semmi baj. Vége. - Jó, ebből elég! Én hazamegyek.
Nem, itt maradsz. Ülj le, és mindjárt folytatjuk!
Gyere, lemossuk az arcodat!
Keresünk ragtapaszt.
Nadine!
Hé!
- Ajda hol van? - Nem tudom.
Mindent jól csináltál.
Elegem van.
- Beszélünk Ajdával. Bocsánatot kér. - Elég volt, Paul.
- Minek hívtuk meg őket? - Meggyőzzük őket.
- Nem akarom. Nem akarom látni őket. - Nem is kell.
Majd befogom a szemedet, így.
Hé!
Most nézz rám! Rám bírsz nézni. Megcsináljuk.
- Nem akarom. - Megcsináljuk.
Ajda hallgat rád. Jó?
Nem akarom már.
Gyerünk!
Azt mondtad, szólsz, ha nyűgös leszek.
Nem vagy nyűgös.
Sajnálom!
Ez így nem mehet tovább.
Már odáig jutottunk, hogy beverjük egymást képét.
Most komolyan igazatok van,
de az egész csak úgy működhet, ha együtt elutasítjuk a végkielégítést.
Úgyhogy szerintem szavaznunk kéne.
Oké. Ki van benne?
Veled mi van?
Helyes.
- Akkor ebben megegyeztünk? - Igen.
Tehát 14 mellette, nulla ellene, és nincs tartózkodás.
Megköszönnétek Paulnak?
- Köszönjük, Paul! - Köszönjük!
- Köszönjük, Paul! - Jó.
- Megölelnéd Pault? - Mi?
- Hogy érted? - Odamész, megköszönöd és átöleled.
Köszönöm, Paul!
Mindenki, nem csak Uwe.
Na, gyerünk! Köszönd meg! Ajda, Marco, öleld meg!
Dieter! Selim! Peter!
Köszönöm, Paul!
Rendesen, vagy nem tudod, hogy kell?
- Tarthatnánk szünetet? - Majd ha mindenki átölelt.
Hé!
Na ugye? Megy ez. Jó, Marco, gyere! Most te.
- Rendesen! - Jó.
Gyere, rendesen!
Jó már, Nadine. Hé! Jó már.
- Nadine, téged is megöleljünk? - Nem, csak Pault.
Paulnak hála viseltelek el titeket.
Az egyetlen ok. Miközben folyton nyafogtatok.
Csak miatta nem vesztettem el az erőmet.
Csak miatta. Szóval csak meg tudjátok ölelni.
Nadine!
- Megcsináltad, Paul. - Hozok felmosót.
Megcsináltad.
Mit csinálsz?
Neked meg mi bajod van?
- Jó estét! - Jó estét! Jöjjön be!
Itt van Düren.
Elnézést kérek, hogy nem értem ide időben.
Gondolom, a kollégák már elmentek.
- Hogy van? - Jól.
Alaposan átbeszéltük a javaslatát, de lenne néhány kérdésünk.
Jól értjük, hogy a változtatásokkal az a tervük...?
- Ez már nem aktuális. - Persze hogy aktuális.
A tervezett változtatások nem is engedélyezettek.
Nem. Most voltam a Rhein-Streams gyűlésén.
Teljesen új pályázatot hirdetnek a külszíni bányászatra.
- Ez mit jelent? - Még úgyis lesz változás.
- Ez akkor sem maradhat így. - Ahogy mondtam, már nem aktuális.
Azt én magasról leszarom!
A feleségem éjszakákat nem alszik, mert maguk kitalálnak valamit!
- "Nem aktuális!" - Egyelőre nem kell aggódniuk emiatt.
A Rhein-Streams időnyomás alatt áll, és jó esélyeink vannak
a következő pályázatot csökkentések nélkül megnyerni.
Akkor magyarázza el, hogy hogy képzelte el!
Már nincs értelme.
- Akkor is beperelem. - Miért?
Azért, hogy a nejem nem szeret.
Kicsikéim! Nagyon köszönjük! Ugye milyen rendes a szomszédunk?
- Igen. - Na, milyen volt?
- Király. - Köszönöm!
- Nincs mit. Viszlát! - Szia!
- Viszlát! - Jól viselkedtek a kollégák?
- Még szép. Igen, még szép. - Nagyon sajnálom!
Siettünk, hogy ne legyetek olyan sokáig egyedül.
- Szomorúnak tűnök? - Kicsit.
- Igen. - Szomorú vagyok, mert hiányoztatok.
- De már itt vagyunk. - Már itt vagytok, örülök. Megöleltek?
- Igen. - Erősebben!
Ne olyan erősen!
Ez meg micsoda?
Ezt én rajzoltam.
Az te vagy, és a mama.
Nagyon szép!
Én is akartam rajzolni, de nem tudtam, mit.
- Jó pizzaevést, kismakik! - Köszönjük!
- Helyettem is esztek? - Igen.
Elkísérsz?
Nemsokára jövök.
- Miben segíthetek? - Üdv!
Ma van az első munkanapom. Paul Lichter.
Igen. Üdv, Herr Lichter!
Gratula a munkához! Akkor az utat ismeri, de jönnek magáért.
- Igen. - Akkor szép első munkanapot!
Gyere!
- Helló! - Helló!
Meddig menjek veled?
- A főnök irodájáig. - Nem lehet.
Jó, akkor várhatunk is.
Nem akarok itt várni veled, Paul.
Oké. Később találkozunk.
Ha hülyék veled, nehogy kiborulj nekem!
És ha tovább dumálnak,
akkor mondd meg nekik, hogy nem lassú vagy, hanem nyugodt!
Ha a főnök hülyeséget beszél, akkor mondd meg, hogy felvidítod őket!
És ha nem értik a vicceidet, akkor tudod, hogy hülyék, jó?
Jó.
Megígéred, hogy ezt fogod gondolni, Paul?
Kérlek!
Ezért vagy te itt.
Te vagy a legjobb benne, én meg abban, hogy meghallgatlak.
Vagy szerinted nem hallgatlak meg?
De.
Francba, igazad van.
Sokat mondom, hogy "aha, aha, aha", és közben nem is figyelek.
- Mások is csinálják. - Igen, de senkinek sem kéne, tudod?
Na, Herr Lichter? Végre eljött az idő!
Mindjárt jövök, jó? Jövök.
Talán mondok valami okosat, és te csak meghallgatsz.
Nem rossz, ha néha a többiek az okosak, nem? Talán túl jól ismerjük egymást.
De egyszer megöregszünk, és elfelejtjük a dolgokat, és akkor...
akkor újra felfedezzük őket.
- Tudod... - Sokáig tart még, vagy...?
Ez most fontos, jó?
Hányszor mondtad nekem, hogy nincs kedved dolgozni?
És én mit csináltam? Egész végig arról papoltam, hogy ki kell bírnunk, nem?
De már nem csinálom. Nem kell tovább bírnod.
Túl sokáig csináltad. Egész végig bírtad.
Végre aludhatsz. Én jövök, én csinálom, és megint szeretni fogsz.
Nem lehet igaz, hogy megint ekkora cirkuszt csinálnak.
- Ez nem cirkusz, csak beszélgetünk. - Beszéljék meg máshol!
Hadd beszéljek a nejemmel!
Nem fogok megint maga miatt annyit várni.
Akkor dobjon ki a francba!
- Ez most komoly? - Egyszerűen szarok magára, érti?
- Nem úgy gondolta. - Hívom a főnököt.
De persze hogy úgy értem! Úgy értem.
Behúzzak neki egyet? Adjak neki egy pofont, igen? Vagy...?
Vagy talán flörtöljek vele?
Ne sírj! Hé, ne sírj! Húzzak be neki?
Akkor megcsókolom.
Csók...
- Paul! - Megcsókolhatom?
- A jó ügy érdekében. - Figyelmeztetem.
- Csak izgatott. - Normális vagy?
Herr Lichter. Hé! Hé, Herr Lichter! Hé!
Hé! Frau Lichter!
Itt nincsenek ajtók.
Ezeknél nincsenek ajtók.
Nyugodtan bízhat benne.
Jó.
Akkor higgadjunk le, felejtsük ezt el, és kezdjük az egészet elölről!
Jó? Herr Lichter!
Jó.
Herr Lichter!
Eleni, olyan vagy, mint egy alien.
- Szeretne egy űrhajót venni? - Ők nem így beszélnek.
Szeretne egy űrhajót venni?
Így sem. De az űrhajó azért kell.
Csak akkor lehet, ha azt mondod, hogy alien vagyok.
Oké, egy alien vagy.
Én is kérek egyet!
Mama, de azt nem lehet.
- Miért? - Mert te vagy az űrhajó.
Értem.
Szóval, örülök, hogy itt vannak. Elnézést, hogy várniuk kellett,
de néha nincs befolyásunk arra, hogy kicsit elhúzódik.
- Herr Lichter! - Igen.
- Szeretne dolgozni? - Igen.
- Ez jó hír. - Igen.
- Megkérdezhetem, hogy ki kísérte el? - A feleségem.
- Jó. Kitöltötték már a papírokat? - Igen.
Kérem őket!
- Mióta házasok? - Nem vagyunk házasok.
- Mégsem a felesége? - El akarom venni.
- A hölgy bizonytalan? - Még nem kérdeztem.
Akkor később kérdezze meg, mert most a munkája miatt jött! Jó.
Azt írja, hogy pánikbetegségben szenved.
- Van még valami? - Igen, igen. Fülig szerelmes vagyok.
- Szeretné megkérni a kezét? - Nem most.
Jó, akkor maradjunk a témánál!
- Milyen helyzetekben van pánikrohama? - Vizsgáknál például.
Ez a beszélgetés is olyan?
Hát, ha végül nemet mond, akkor elszúrtam, nem?
Beszélt a munkaadójával valamilyen alternatív pozícióról a cégben?
- Azonnali felmondás volt. - Gépjárműműszerész volt.
Jó. Előre mondom, hogy a jövőben rugalmasnak kell lennie.
Beletelhet egy időbe. Csak azt tudom kiajánlani, amit felajánlottak.
És ez lehet, hogy egyiküknek sem lesz egyszerű.
Lehet, hogy többször kell jelentkeznie, és többször elutasítják,
ezért kérem, hogy maradjon nyitott.
- Kérdezhetek valamit? - Igen.
Maga szerint nem gyerekjáték beleszeretni ebbe a nőbe?
Ezt beszéljék meg, és jöjjön vissza később!
Csak egy kérdés volt.
Ez egy munkaközvetítő, Herr Lichter. Ne akarjon megőrjíteni!
- De érdekel. - Nem is ismerem a barátnőjét.
De fel kell mérnie az embereket, nem?
Igen, de nem a szerelemhez, hanem a munkához.
- Jó, de legalább nézzen rá, kérem! - Még beszélni sem hallottam.
- Mondj valamit, kérlek! - Mit mondjak?
Nem tudom. Hogy mit látsz.
Egy ablakot.
Magyar szöveg: Markwarth Zsófia
Felirat: Zsigmond Mátyás