Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Žena g. Lichterja? - Ja, kje je?
V kleti. Z dvigalom in potem levo.
Poklical bom gdč. Schmitz.
Prav.
- Dobro, da ste prišli. - Kje je?
Zaklenil se je v skladišče.
Kdaj ima razgovor?
Ga je že imel. -In?
Lahko si mislite, da ni blestel.
Pa prej? -Pred čim?
Preden se je zaklenil. Je kaj rekel?
Takoj je pobegnil.
Samo pomiriti se mora.
Tako ne gre.
Vprašajte, ali lahko ponovi.
- Nima smisla. - Veste, da si želi to službo.
- Ni tako izgledal. - Niste dobro gledali.
G. Lichter!
Če ne odprete, bom vdrli.
Plačati boste morali škodo.
Počakajte.
Mož ima panični napad.
Pomiril se bo.
Vaša žena je tu. Tommy, njegova žena je prišla. Pridi.
Povejte mu, da ste tu.
Lahko to primete?
Nimamo časa za to.
To traja predolgo.
Tega ne smete!
- Zakaj ne govorite z možem? - Zdaj nima smisla.
Povejte sodelavcem, da bo to še trajalo.
- Najprej govorite z njim. - Nima smisla.
Ne morete gor. Recite mu, naj pride ven.
Prišel bo.
- Če kaj razbijete, boste plačali. - Ne bom.
- Vaša žena je tu. Slišite? - Mi lahko daste vodo?
Povej g. Küppersu, da bo to še trajalo.
Kaj naj mu rečem?
Hvala.
Paul.
Hej, Paul.
Hej.
Vse je v redu.
- Nič se ni zgodilo, Paul. - Pa se je.
- Ne, ni se. - Žal mi je.
Veš, kaj mi je zjutraj rekla hči?
Ne.
Da si te njene sošolke želijo sposoditi za očeta.
Rekla sem, da moža ne posojam, le prodajam.
Spij malo vode.
- Si morala iz službe zaradi mene? - V redu je.
Pridi, greva ven.
Ne morem.
Tu sem.
Pojdi ven, opraviči se in povej, da se v stresnih situacija to zgodi.
Da se hočeš šefu osebno opravičiti.
Potem pa bova doma preživela lep večer s hčerkama.
- Žal mi je. - Ni ti treba biti.
Prav?
Ste se pomirili?
Ja, vse je v redu. Nič nisem pokvaril, če želite preveriti.
Ja, vse je v redu.
Žal mi je.
Na izpitih dobim panični napad.
Pomiriti se moram, spiti malo vode in potem je dobro.
Prav.
Rad bi se opravičil šefu.
V redu je. Povedali mu bomo.
- Prosim, rad bi se opravičil. - Ni treba.
Lahko počakam, da bo imel čas.
Pojdite domov k otrokom, spočijte si.
Samo opravičil bi se rad.
- Ne bo dolgo trajalo. - Saj že predolgo traja.
Priznam napako. Naj se opravičim.
Sedite. Vprašal bom g. Küppersa, ali ima čas.
G. Lichter.
Veste, da moramo sodelovati.
Zakaj ne govorite z mano?
Ga. Schmitz, bo še dolgo trajalo?
Prišlo je do težav, a ne bo več dolgo.
Niste izpolnili obrazcev.
Predroben tisk je, ne vidim.
Saj znate. Vadila sva na zavodu za zaposlovanje.
Daš še meni malo?
Dobro je.
Boš poskusil?
Na veceju sem bila, počakaj.
Nadine, ne moreš tako.
Ostati moram resen.
Res je.
Dober dan. Ime mi je Resna.
- Dober dan. - Me veseli.
Ti je bolje?
Ne ravno.
Reči moraš nekaj žalostnega.
Skoraj 40 let imaš. Siv si. Praktično že mrtev.
Tvoji hčerki navijata za Gladbach.
To je okrutno.
Moj šefinja načrtuje prestrukturiranje.
Kakšno prestrukturiranje?
Vsem bodo zmanjšali plače ali pa bodo nekateri odpuščeni.
Resno?
Rekel sem mu, da mu ni treba, pa hoče.
Torej bi se radi opravičili?
G. Küppers, rad bi se vam opravičil za ta incident.
To se ne bi smelo dogajati. In se tudi ne bo.
- Dobro. Lep dan želim. - Rad bi nov razgovor.
Nismo se tako dogovorili. Le opravičilo.
- Ne gre tako. - Veste, kako si želim to službo.
Ja. Imeli ste priložnost.
Dajte mi še eno.
Dovolj težav ste že povzročili. V redu je.
- Dobro... - Ni dobro.
Več tednov si se pripravljal.
Delaš vse, kar ti rečejo.
To veste, ga. Schmitz. Točen si bil. Nič nisi razbil.
Samo za hip si odšel ven, se opravičil in pojasnil,
zaslužiš si še eno priložnost.
Razgovor ne bi veliko spremenil. Vaš mož je že naredil prvi vtis.
Drugič naredi boljšega. Res.
- Tretjič, četrtič in petič še boljšega. - Če bi se boril kot vi, bi razmislil.
Moj mož je kot jaz.
Dokažite to.
Naslednji teden pridite prej.
Vas bom že kam stlačil.
Hvala, g. Küppers.
- Vi lahko greste z mano. - Srečno.
Po nahrbtnik grem.
Hvala, Nadine.
Zakaj se ne javiš?
Kaj je rekla šefinja?
Nihče ne razume.
Vsi se bojijo, da bo zadelo njih.
Vsem moram prevajati.
Morajo te pustiti pri miru. Boš že uredila.
Na koncu jih moraš pomirjati.
Veš, da go. Düren vedno prepričaš.
Ne kimaj tako neodločno.
Tudi ko nakladaš, ljudje verjamejo.
Ti verjameš vsemu, kar rečem, Paul.
Vsi ti verjamejo.
Ves svet? -Ja.
Veš, kaj?
Jaz bom vozila, ti se spočij.
Dobro?
VSE, KAR SI
- Umakni se, Eleni. - Ne.
Eleni, umakni se od vrat.
Dajmo.
Si naš novi sesalnik?
Tako je, oče. Naša hiša je vedno čista.
Potem pa sesaj, kot je treba.
Mama, sodelavci so te klicali.
In Ajda. Trikrat.
Kaj si rekla?
- Da naj ne skrbijo. - Hvala.
Kako gre?
- Sta kaj jedli? - Eleni ni bila lačna.
Vstani, Eleni.
Kaj je to? Eleni, vstani! Kaj je to?
- Risala je po tvojih fotografijah. - Super.
Če pošljem take, bom takoj dobil službo.
Poglej.
Nobel.
- Hej. - Hej, Ajda.
Oprosti, da kličem šele zdaj.
- Kaj je, Nadine? - Nič.
Mislila sem, da je Paul imel nesrečo.
- Ko si tako odhitela iz službe... - Ne, dobro je.
Düren kot da je presenečena, da se premog ne uporablja več. Resno?
Saj jo poznaš.
Nervozna je, ko Rhein-Streams pritisne. Bo že.
Morala bi videti ostale. Ponoreli so.
Ne skrbi. Razmislila sem.
- Vse bom poklicala. - Bojijo se.
Jaz se ne.
- Hvala. - Malenkost.
Gremo zmasirat mamo. In se oglašat kot veter.
Tako.
Močno stisni. In delaj kot veter...
Eleni, močneje.
Zelo močno.
Mamine noge so iz betona.
Tako. Mica, Eleni, takoj v posteljo.
- Prosim, očka. - Ne.
Poponoma te razumem.
Toda veš, da se mora moja žena spočiti.
Deset je mimo.
Ne, Uwe. Nadine te ne bo klicala zdaj.
Si nova?
Tja pojdi.
Tam te čaka Ajda.
To je delavnica. Tam je hala.
Tisto so vozila za površinsko kopanje.
Toda za zdaj se jih ne dotikaj.
Pomagaj mi. To moramo prestaviti.
Od jutri boš prihajala pravočasno.
Ne. To gre tja.
Povedati mi moraš, če je otrok ves dan v sobi.
Jasno?
Toda Mica je angelček.
Pokaži mami, kaj si narisala.
Si jedla?
Bomo jutri spet spali tu?
Ja.
- Pa pojutrišnjem? - Mogoče.
Bi poljubček za lahko noč?
Kam?
Ne vem.
Dajmo, zaspati moraš.
V posteljo.
Kaj pričakujete od l. 2017? Ste optimistični ali pesimistični?
Zapišite tu s šifro 2017.
Si Aurica?
Ti je ime Aurica?
Ne.
- Kako ti je ime? - Nadine.
- Charlene? - Nadine.
Ajda je rekla, da ti je ime Aurica. Romunka si, ne?
Ne.
Potem pa je bila to druga.
- Od kod si? - Iz Brandenburga.
To je skoraj Romunija, ne?
Jaz sem Paul.
Naslednjič lahko ti zamenjaš mene.
Kaj?
- S kom me želiš zamenjati? - Paul!
- Nočem te. - Paul!
Pridi sem.
Pomoč potrebujemo tu.
Kaj misliš o Paulu?
Ne vem. -Ni tvoj tip?
- Ne. - Zakaj?
Čeden je.
Kako izgleda oče tvoje hčerke?
Normalno.
Normalno?
Tudi Paulov oče je delal tu.
Dober par sta bila.
Morala bi ju videti.
Umrl je pred nekaj tedni...
Mama je tudi umrla.
Kajne, Uwe. Uwe?
Dobro.
Glej, kako Uwe smrči.
Glej!
Kot mali tjulenj.
Je kaj narobe z juho?
Zakaj?
Ves čas gledaš vanjo. Mene glej.
Ne gledaš me.
- Skozme gledaš. - Nimaš prijateljev?
Pravi ženska, ki me ne more pogledati v oči?
Tu je pet evrov.
Ali koliko stane, da me pogledaš?
Dobro.
Izvoli.
Je dovolj?
Me zdaj gledaš?
Kaj vidiš?
- Nič. - Ja, vidiš.
Nekaj vidiš.
Jamico imaš na bradi.
- To sem naredil že tisočkrat. - Pa ponovi.
- Naj jih dela kdo drug. - Tak je zakon.
- Moramo jih opraviti. - Ga. Düren, rekel sem,
da bom počel marsikaj, a ne maram izpitov.
Tako je delo. Ne bom razpravljala.
Saj ni treba. Vem, kaj delam tu.
Ni mi treba ponavljati.
Krava neumna.
- Zakaj ne greš delat izpita? - Kaj?
Pojdi delat izpit.
- Kaj ti je? - Če znaš, ga pojdi delat.
V stres me spravlja.
Potem pa se ne živciraj.
Od kdaj pa ti toliko govoriš?
Jebi se.
Kaj?
Jebi se.
Si rekla: "Jebi se"?
Ja. -Ja?
Opla, posluh, ljudje!
Saj zna govoriti!
In žaliti. Občudovanja vredno.
Veš, kaj še?
- Hej, Nadine! - Nehaj s tem sranjem!
- Kaj je to? - Nadine!
- Kaj se dogaja? - Pusti ga.
Pusti ga.
Pusti jo pri miru. Nehaj, Paul.
Hej.
Kaj se dogaja tu?
- Nič. - Spotaknila sem se.
Padla je. Pomagal sem ji.
- Si dobro? - Ja.
Če se ne moreta razumeti, vaju bom ločila.
Ločila? Saj nisva par.
Med poskusno dobo vaju opazujem, to vesta.
- Ja. - Vi pa z mano.
- Kreten. - Jebi se.
Gremo.
Še po vozilo morava.
Nadine!
Pridi, prosim.
Ajda in Marco se prepirata.
Saj vidiš! Si neumna, Ajda?
Stokrat ti je rekel.
Ne zajebavaj me.
- Hej, hej. - Odjebi.
Ti odjebi!
- Nehaj! - Ne zajebavaj me!
- Kmalu bi zažgala halo! - Utihni, Marco!
- Nehaj! - Ta del je očitno zanič.
Utihni, Marco!
Ajda tega še ni vedela. Ne prepirajmo se zaradi tega sranja.
Marco, greš na shod?
Ja.
Popravila bom.
- Ne moreš. - Oba bom premlatila.
Pojdita jest, uredila bom.
Je vse v redu?
Hej.
Je vse v redu?
Si zaspala?
Na WC moram.
Jaz tudi.
Kot čarobna karavana, kamor gre vse.
Vse gre noter.
Kaj bi ti nesla s sabo?
Sladoled in čokolado.
To so najvažnejše stvari.
Potem imamo vse, kar potrebujemo.
To je vse.
Jaz bi vzel kopalke, ker bi šel jezero.
Ja. -Lahko odvežeš?
Ne.
Hvala. Dobro si jih zvezala.
Nisem jih jaz. Ne vem, kako se je to zgodilo.
Nočeš zajtrka?
Zamujava na razgovor za službo.
Eleni spet noče vstati.
Si jo poskusila podkupiti? Ni vžgalo?
Pogledat grem.
Slišim, da moramo odnesti posteljo.
Nekdo noče vstati?
Si dobro, mama?
Vse je v redu.
Poslušaj, Mica.
Lahko to prevedeš s svojo aplikacijo
iz arabščine v poljščino?
Ne, padla bom.
Si že dobila odpoved?
Ne boste odpuščeni.
Težko je bilo.
Nekam sem se zaletel.
Mica, pridi malo.
Pomoč potrebujem.
Pritisni damo čvrsto ob zid.
Noče vstati.
Tako. Kaj je zdaj to?
Je bilo sinoči kaj narobe? Gre za to?
Takoj bomo uredili. Prav?
Toda to več stane. Podpisati moraš.
- Nehaj igrati. - Saj ne igram.
- Moja najboljša stranka je. - Govori normalno.
Slišiš? Normalno, je rekla.
- Delaj kaj normalnega. - Kaj je to?
Kaj?
Zakaj moraš delati cirkus?
Lahko se mrščim kot ti, a ne vem, če bo pomagalo.
Daj, vstani.
Tokrat boš zmogel.
Res, super bo.
Govoriti hočem o vašem potencialu.
Vedno oklevaš.
V vseh vidim potencial.
Oprostite. Tako je, kot je.
- To ne pomaga. - Zdaj sem jaz na vrsti.
- Zakaj vpiješ nanje? - Vrnite se na delo.
- Do kdaj ga bomo imeli? - Ne vem, toda uredila bom.
Ne bodo ostali na cesti.
Pisala sem ge. Lichter.
Kaj imamo od tega?
- Dajmo, nadaljujmo. - Hvala za nič.
Marco, daj mi tisto škatlo.
Frank Götzing iz Hagna je uresničil otroške sanje.
Njegov avtodom je pravi čudež.
Preden sem ga kupil, sem bil brez dela in cilja.
Žena rada potuje.
Rad gradim. Tako sem izdelal avtodom.
- Ga lahko vidimo? - Seveda, vstopite.
Je oče mrtev?
Seveda ne.
Eleni, pridi.
Pridi sem. Samo spi.
Pridi.
Glej.
Vidiš, kako se telo premika?
Pozorno glej.
Vidiš, kako diha?
Globoko spi.
Bu!
Ulovi me!
Moraš ga uloviti.
Daj.
Ste lahko tiho? Spati moram.
Kar slabo mi je zaradi tega, Nadine. Drugi se nočejo boriti.
Toda Paul pozna tega pravnega strokovnjaka?
Düren nas ne more kar tako odpusiti, ne?
- Uwe, ne skrbi. - Bo Paul govoril s pravnikom?
- Ja, jutri. - Oprosti za pozen klic.
- Vedno vse urediš. Lahko noč. - Lahko noč.
- Čakaj. - Zakaj?
Vroč si.
- Me hočeš zrajcati? - Ne, topel si.
To je toplo?
- Ja, pretopel si. - Se ohladim?
Ne, v redu je.
Te lahko potem objamem?
Ne zdaj.
Tako.
Je tako bolje?
Zdaj pa smrdiš.
To so te stvari.
Ne, ti smrdiš.
Po čem?
Po tebi.
Misliš, da smrdim?
Zdaj ja.
- Ni se ti treba zdaj umivati. - Pač.
- Nočem, da spiš poleg smrdljivca. - V redu je.
Ne.
Še vedno?
Še misliš, da smrdim.
Stuširal se bom.
- Ni treba. Morda jaz smrdim. - Ti nikoli ne smrdiš.
Kako veš?
Ker sem te vohal v službi, ko kuhaš, kakaš,
rojevaš, delaš otroke,
nikoli ne smrdiš.
Slab voh imaš.
Zakaj se smehljaš?
Ker se moram.
Tako se smehljaš?
Kaj je narobe z mojim nasmehom?
Samo vprašam. Se vedno tako smehljaš?
Veš, kako se smehljam.
Lažno izgleda.
- Sranje. - Kaj je?
- Zdaj čutim tudi jaz. - Kaj?
Tako smrdim? Živiš s tako smrdljivim tipom in nič ne rečeš?
Vsak karneval je isto. Čakam ga vse leto in ko pride,
hočem samo spati.
Tako utrujen sem.
Tvoja hči noče slaviti?
Zgoraj spi.
Kakšen kostum ima?
Zakaj imaš ti tako trapast kostum?
Izgubil sem stavo.
- S kom? - Z očetom.
Stavil sem, da bo še živ za karneval.
On pa, da ne bo. Kdor izgubi, se moram maskirati v kopalnico.
- In zmagovalec? - V limono.
Upam, da je tam gori oblečen v limono.
Kdaj je umrl?
Pred dvema mesecema.
Scal je v reko.
Imel je že dve kapi. Potem je doživel tretjo.
In reka Ren ga je odnesla.
Gotovo si je mislila: "Kaj se tako zvija?"
Peljal sem se tja in udarjal Ren.
Bum z levo. Bum z desno.
Toda nisem je ubil.
Pustil sem, da teče dalje.
Čeprav ima na vesti mojega očeta.
Veš, moj oče...
Oče je preživel vse življenje
v sranju, ki prihaja iz tukajšnjih stolpov.
Za izpite mi je pisal plonk listke.
Ustnice je vedno držal takole.
Ko je spal, sem mu enkrat s prstom naredil tako.
In za hip,
ko je tako ležal,
sem ga želel poljubiti.
In potem?
Začel se je sliniti.
Obrisal sem mu usta.
Moj oče...
Paul, bi plesal z nami?
Nadine!
Ljudje, bodite tiho.
Zakaj ne vzamemo odpravnine?
- Ne misliš resno, Marco! - Ne govorim tebi.
Popravil sem vse stroje tu, ne bom kar odšel.
Zato ne delajo...
Paul tudi ne more najti nove službe.
Vidiš, kako težko je.
Odpravnina je veliko prenizka.
Nismo se za to borili vsa ta leta.
Če bodo prestrukturirali, imamo še možnosti.
Pa ja. Ne govori kot Düren.
Prestrukturiranje pomeni množično odpuščanje.
Kot da rečeš, da nisi mrtev, le spremenil si se.
- Tako je! - Ne, to je samo ena stran.
Še lahko govorimo z Düren.
Posvetimo se temu, kar je važno.
Kaj bo Düren?
Ne more delati čudežev.
Uwe, poznaš Düren. Vedno nas prepričuje, da ni druge možnosti.
Kaj pa je z opustitvijo premoga?
Lahko neha lesti v rit Rhein-Streamsu.
Če bi, nas ne bi bilo več.
Ona se pogovarja s temi ritmi, mi pa moramo lesti vanje.
- Kaj nas briga za Rhein-Streams? - Ni treba, da nas.
S premogom je konec.
Rhein-Streams nas potrebuje za sanacijo.
Ne popravljam klinčevih avtov.
Ne govorim tebi!
- Potem pa pojdi! - Nehaj čvekati.
- Jebi se. Utihni! - Ljudje!
Če mislijo premogovnik spremeniti v jezero,
bodo potrebovali vozila za sanacijo.
Poznamo nove in stare modele.
Lahko kombiniramo stare in nove.
Rhein-Streams nas misli poslati h konkurenci, a je ni.
Tam še gume ne znajo zamenjati.
Preden bo kdo moral oditi ali nam zmanjšajo plačo, se moramo prilagoditi.
Pogovoriti se moramo.
Prilagoditi...
Ponižujemo se.
Delamo kot kokoši v kletkah! Dovolj imam prilagajanja.
Kaj bi s tem? Še vedeli ne bodo, kdo ste.
- Mi pa vemo, kdo si. - Ne vem...
Ja, Marco, veš! Ajda je najboljša mehatronična inženirka v Rheinelandu.
Edina je. -In zaradi nje se vsak dan smejemo.
Kdo pa sem potem jaz?
Edini, ki pozna vsak stroj iz vsakega stoletja.
Kdaj sem se zadnjič pošalila?
Resno. Kdaj?
Vedno govorite o stvareh, ki so stare sto let.
O timskem duhu, dobrem delu, mojih šalah...
Toda kdaj?
Zadnjič si posnemala Düren.
Ja, to je bilo super!
Daj spet, Ajda.
Daj, Ajda!
Ajda! Ajda!
Daj.
"Torej, v vseh vidim potencial.
Veliko potenciala. Morate samo dopustiti, da se vas malo ponižuje.
Toda potem vidim v vas veliko potenciala."
MISLIMO NATE.
Vse v redu?
Avto se je ustavil.
Lahko vzameš Heikov avto in prideš pome?
Kje si?
Na poti za elektrarno.
Našo elektrarno?
Ne, novo.
Kaj pa delaš tam?
Izgubila sem se.
Dobro, prihajam.
Kaj se dogaja?
Kaj je?
Govori z mano. Pridi.
Ne vem.
Zebe te.
Pridi sem.
Veš, kaj sem vedno mislil?
Lahko si tudi brez mezinca.
- Si razmišljala o tem? - Ne. Zakaj?
Mislim, da je brez koristi.
Kajne, mali? Brez koristi si.
Danes sem prejel klic.
In?
Uspelo nam je.
Kaj to pomeni?
Da sem dobil službo.
Tokrat je končno uspelo.
Zakaj mi nisi prej povedal?
Nisem utegnil.
- Zakaj me nisi takoj poklical? - Hotel sem te presenetiti.
- Zakaj se ne veseliš? - Veselim se.
Naslednji mesec lahko začnem.
Za zdaj bom delal ponoči, a razmišljal sem, kako bova z otrokoma.
Veš, kaj so rekli?
Da sem jih prepričal s svojo komunikativnostjo in strastjo.
Super, ne? Nisem si mislil, da dajejo komplimente.
Toda morda vsem to rečejo.
Ne, ti si tak.
Te lahko klofnem?
Ja...
Potrebuješ čas zase?
Ne, zate.
Imaš minuto?
Seveda.
Dala bom ostavko, ne bom več predsednica.
Kaj? Zakaj?
Ne morem več.
Če kdo zmore, si to ti.
Paul me potrebuje.
- Spet ni dobil službe? - Je.
Tokrat je uspelo.
Zakaj pa te potrebuje?
Poznaš občutek, ko pogledaš neznanca, in čudno se ti zdi,
kako govori in kaj govori,
potem pa dojameš, da je tvoj mož?
Ne, ne poznam.
- Toda lahko si zamisliš. - Ne morem.
- Paul se mora znajti brez tebe. - Saj se.
Zdaj ne moreš odnehati.
Drugi že govorijo, da bodo vzeli odpravnine.
Imajo hobije, družine, tako sranje.
Jaz imam le službo.
Povej mi, kadar bom zagrenjena, prav?
Ne moreš mi povedati prepozno, ker te ne bom poslušala.
Zagrenjena si.
Nisem.
Včasih si močneje objemala.
Zakaj se nisem jaz takrat spentljala s Paulom?
Ga hočeš?
Ne...
Srce bi se mi razparalo, če bi šla narazen.
Dajmo skupaj.
Na sredino.
- Dajmo, hitreje. - Kako naj grem hitreje?
- Ne pobegni. - Pazi na rože.
- Naj pazim? - Dajmo, hitreje.
Lahko? -Ne še.
Zdaj lahko odpreš oči.
Resno?
- Si znorela? - Ta ti je bil všeč, ne?
Si nora?
Genialen je.
Toda najet je, ne?
- TI ni več všeč? - Ne moremo si ga privoščiti.
- Kam bi rad šel? - Zdaj? -Ja.
- Mica, Eleni. Gremo! - Kam?
Jaz.
- Kdo bo vozil? - Jaz.
- Jaz hočem voziti. - Ne morem več čakati.
Nadine.
Pridi sem.
Glej, Düren se spet prepira z možem.
Že tretjič ta teden.
Misliš, da se bosta ločila?
Kakršna je Düren, ga morda to rajca.
Ne bi rekel.
Ni najpametnejša, a to ni zapeljevanje.
Mislim, da se dogovarjata.
O čem?
Da bosta v bodoče bolje lagala.
Je tak občutek ultrazvoka?
Iztegni jezik.
Bolj tako, a hladneje.
So tvoji starši delali v tovarni?
Ne, kmetje so.
Pa Mica?
Kaj želi postati?
Kot da ne veš.
- Ni me treba spraševati. - Vedeti hočem.
- V čem je smisel? - Ni ga.
Pa me ne sprašuj.
Ne veš? -Ne.
- V redu je. - Ne, ni.
Je. Ni ti treba vedeti vsega o svoji hčerki.
Ni me treba tolažiti.
- Ni mi treba, a lahko. - Ne moreš.
- Misliš, da ne? Da nisem sposoben? - Tak strahopetec si.
- Si neumna? - Si ti?
Morda sem, toda ali te lahko vseeno tolažim?
Nadine.
Nadine, čakaj!
Nadine!
Saj zmorem.
Ne bom te tolažil, če nočeš.
Lahko pa jočem namesto tebe, če ti zdaj ne moreš.
V tem sem dober.
Pa daj.
Ne skrbi, ne bom te tolažil.
Po porodu sem mislila, da sem samo utrujena...
Da zato nimam teh občutkov.
Potem pa nisem bila več utrujena, občutkov pa še vedno ni bilo.
Zdaj pa ima že pet let.
Vsak dan se mi smehlja, jaz pa ji ne morem z ničimer vrniti.
In to opazi.
Vseeno se smehlja, jaz pa se ne morem.
Ve, da jo imaš rada.
Kako naj jaz to vem?
Ker jaz tako pravim.
Ne poznaš me.
Vem, kako izgledajo ljudje, ki ne morejo ljubiti.
Kako?
Tako.
Toda vidim ljubezen v tebi.
Prisežeš?
Ja.
Močneje pritisni!
Mama, pridi. Hitro!
Mica, jaz hočem.
Kamela. -Zmaj.
Dobro, skoraj ga ne bi prepoznal.
Srčkan zmaj.
Ne, zloben. Lahko te pojé.
Kaj pa jé?
Kaj ješ?
Roke. -Roke.
Teh imam pa dovolj.
Koliko jih potrebuješ?
Eno.
Glej, eno imam tu.
Izvoli.
Zares jej.
- Tvoj zmaj ima ostre zobe. - Vem.
Dovolj je.
Hej!
Tega ne smeš delati.
Nočem, da to delaš.
Opraviči se mami. Ranila si jo. Tega ne boš več ponovila.
- Tudi mama ne. - Samo igrala se je.
Ti si jo poškodovala.
Za lase ne smeš vleči.
Velikokrat si poskušal. Lepo, da imaš spet službo.
Res me veseli. Iti moram. Adijo.
Zakaj ga nisi udaril?
Zakaj?
S tabo je delal kot s slugo.
Zakaj?
Nisi opazil, kako se te je dotaknil?
Mislil sem, da sem mu všeč.
Včasih si bil duhovit.
Nasmejala si se, ne?
- Res si bil duhovit. - Nikoli.
Preprost humor imaš. Smejala si se, ko mi je spodrsnilo na bananinem olupku.
- Zakaj ne padaš več? - Ker nisem več neumen.
Ne, ker si postal previden.
Sem previden, ker ga nisem takoj udaril?
- Sploh se ne jeziš več. - Nočem se. Pridi.
Se ti zdi čedna?
Ne bodi tako očiten.
Ja...
Bi rad govoril z njo?
Zakaj?
Ne vem. Zabavno bi bilo.
Zakaj ne bi flirtal?
Raje bi flirtal s tabo.
- Daj no. - Pa ti flirtaj z njo.
Ne morem. Nisem tako očarljiva.
Kaj se dogaja?
Zakaj? Vedno sva počela take reči.
Bil si res uspešen. Dobra ideja s fotografijo.
- Grozno sem se počutil. - Zakaj?
Ker sem ji dal lažno upanje.
- Mislim, da si bil zelo očarljiv. - Ne.
To je bilo trapasto.
Paul.
- Kaj je? Želiš obleči kaj drugega? - Ne!
- Naj ti oče obleče pižamo. - Nočem.
- To vedno dela. - Naj gre ven.
Pusti, naj te obleče.
Ne. -Ja.
- Paul, nočem, da se tako vede. - Če pa noče.
- Jaz ji lahko pomagam. - Ne, Paul bo.
Ne.
Če se ne pomiriš, gremo takoj domov.
Ta hip. Jasno?
Pridi.
Nočem domov.
Hočeš ti domov?
Zdaj jo bova oblekla.
Pa je.
Kaj je?
Pojdi. -Kam?
- Ven. - Oče bo ostal tu.
Glej, kar samo gre.
Končano.
Je bilo tako strašno?
V redu je.
Eleni, vse je v redu.
- Ne tolaži je. - Če pa joče.
- Lahko jo tolaži. - Ne, ne zdaj.
Naj pove, zakaj ni hotela obleči klinčeve pižame!
Potolažimo jo. To se dogaja.
Zakaj oče ni dober?
- Zakaj ne gnjaviš mene, pač pa očeta? - Ne govori tega.
- Spet bo prijazna s tabo. - Ne vidiš? Zdaj ne.
- Pa naj se pretvarja. - Ne gre tako.
Seveda gre.
- Takoj pridem, opica. - V redu je.
Ni tako strašno.
Hej.
Pridi.
Nekaj ti moram pokazati.
Zdaj?
Ja, zdaj.
Pridi.
Sezuj se.
Kako je Mica danes skakala...
Zelo močna je.
Tega nisem še nikoli videl.
Čez kakšno leto bo šla na olimpijske.
- V kateri disciplini? - V vseh.
Tek, plavanje, z dopingom, brez.
Vse. Imeli bomo družinski posel.
Ne bo nama treba več delati.
- Boš ti menedžer? - Ne, Eleni.
Sklepala bo posle. Govorila bo: "Ne, tega nočem."
Vsi se je bodo bali.
Pa midva?
Jaz bom skrbel za pisma oboževalcev.
Lepo jim bom odgovarjal.
Napisal bom:
"Žal mi je, razumem, da jo imate radi,
a moram vam povedati, da je za vas nedosegljiva.
Žal mi je."
Ti pa...
Ti boš počivala v vili.
Imela boš afero z vrtnarjem.
Ves čas boš jedla.
Paul.
Občasno boš morala premlatiti paparace, a to ne bo problem.
- Paul. - Ja?
Zakaj te ne ljubim več?
Saj me še.
Ja?
Ja.
Ali pa me nočeš več ljubiti?
Hočem, a ne vem več, kako.
Pa nehaj poskušati.
Ne morem.
Ne skrbi.
Boril se bom zate.
In če ne moreš zmagati?
Bom tožil tvojo ljubezen.
A moja ljubezen ima boljše odvetnike in več denarja.
Jih bom pa ubil.
Potem te bom spet ljubila?
Ja.
Zdaj lahko odpreš oči.
Ti hoče Paul zapreti oči?
Tu je prva.
Tako.
Mica, uspelo ti bo!
Mica, teci, Paul te bo ulovil!
Paul.
...velika negotovost v premogovni industriji,
Rhein-Streams ima še vedno milijarde profita,
mala podjetja pa skrbi za obstoj.
Nadine.
Nadine, poslušaj!
Nadine, snemi to!
Paul se je zaklenil.
Ni šel na izpit
in zdaj ga hoče Düren odpustiti.
Morda bi lahko govorila z njim.
Kaj naj storim?
Tebe bo poslušal.
Paul!
Si dobro?
Paul.
Pomiri se.
Hej, Paul.
Düren bo spet imela izgovor.
Nimamo veliko časa.
Düren pride pozneje. Poslušajte Paula.
Govoril sem s starim prijateljem.
Pravnik je in pravi, da morate tožiti Düren.
Toda uspelo bo le, če boste držali skupaj.
Prepričalo jo bo, če rečemo, da tip, ki ga je odpustila,
ker se je ustrašil, pravi, da njen ukrep nima smisla.
Prepričalo jo bo, če boš ti govorila z njo.
Marco, treščila te bom, če me spet prekineš.
- Pa daj. - Da me zatožiš Düren?
- Pojdi. Nihče te ne potrebuje. - Marco!
Nehaj jo provocirati!
Toda ti in Ajda...
Rekla sem, da utihni.
Si nora?
Nehaj.
- Pusti me! - Ne!
Pomiri se.
V redu je.
Dovolj imam. Domov grem.
Ne, ostani. Sedi, pogovorili se bomo.
Očistiva to.
Dal ti bom obliž.
Nadine.
Hej.
Kje je Ajda?
Ne vem.
Vse si prav naredila.
Tega nočem več.
Ajda se bo opravičila.
Nočem več tega.
Zakaj sva jih povabila?
Prepričala jih bova.
Nikogar od njih nočem več videti.
Ni ti treba.
Zakril ti bom oči.
Mene glej. Mene še lahko gledaš.
Uspelo nama bo.
Nočem več.
Lahko nam uspe.
Ajda te posluša.
Ja?
Nočem več.
Greva.
Morala bi mi povedati, da sem zagrenjena.
Nisi.
Žal mi je.
Ne morete dopustiti, da se tepete zaradi Düren.
Zresnimo se.
Prav imate.
To lahko uspe le, če vsi zavrnete odpravnine.
Zato morate glasovati.
Kdo je za?
Pa ti?
Odlično.
- Damo to v zapisnik? - Ja.
Torej 14 za, nihče ni proti, nihče ni vzdržan.
- Se lahko zahvalite Paulu? - Ja. Hvala, Paul.
Ni za kaj.
- Ga lahko objamete? - Kako to misliš?
Pojdite k njemu, se zahvalite in ga objemite.
Hvala, Paul.
Vsi, ne le Uwe.
Reci hvala, Ajda.
Marco, objemi ga.
Dieter. Selim. Peter.
Hvala, Paul.
Objemi ga, kot se spodobi, ali pa ne znaš?
- Naredimo odmor? - Ne, dokler te ne objamejo.
Hej.
Tako.
Marco, zdaj pa ti.
Pravi objem.
V redu je, Nadine. Hej...
V redu je.
Nadine, želiš, da objamemo še tebe?
Ne, Paula!
Paul je edini razlog, da vas prenašam vsa ta leta.
Edini razlog! Ko ste jokali,
nisem izgubila poguma le zato, ker je bil Paul ob meni.
Samo zaradi njega. Pa ga ne morete objeti?
Nadine.
Uspelo ti je, Paul.
Po cunjo grem.
Uspelo ti je.
Kaj delaš?
Kaj ti je?
Dober večer. Vstopite.
Düren je tu.
Oprostita, ker zamujam.
Sodelavci so najbrž že odšli.
Kako ste?
Dobro.
Temeljito smo preučili vaš predlog,
toda imamo vprašanja.
Je točno, da vaš načrt prestrukturiranja...
To ni več aktualno.
Seveda je.
Ta načrt ni zakonit.
Ne. Bila sem na sestanku v Rhein-Streamsu,
načrtujejo javno ponudbo za sanacijo premogovnika.
Kaj to pomeni?
Da se spet vse spremeni.
Ne more ostati tako.
To ni več aktualno.
Briga me!
Moja žena gara,
vi pa nakladate! "Ni aktualno."
Za zdaj ni treba skrbeti.
Rhein-Streams je pod pritiskom in dobro možnost imamo,
da dobimo delo na natečaju brez zniževanja plač.
Pa pojasnite, kako ste to načrtovali.
Ni več važno, ne?
Vseeno vas bom tožil.
Zaradi česa?
Ker me žena ne ljubi več.
Živjo, opički, hvala lepa.
- Super sosede imamo. - Ja.
- Kako je bilo? - Kul.
- Hvala lepa. - Ni za kaj.
Adijo.
So bili sodelavci vljudni?
Ja, zakaj pa ne bi bili?
Žal mi je za vas.
Izgledam žalostno?
- Malo. - Veš, kaj?
Žalosten sem, ker sem vaju pogrešal.
- Vrnili sva se. - Ja, zdaj sem vesel.
Zabavajta se s pico.
Hvala.
Pojejta eno še zame.
Greš z mano?
Takoj pridem.
Kako lahko pomagam?
- Moj prvi dan je. Paul Lichter. - Tako je. Živjo, g. Lichter.
Super, da je uspelo s službo.
Prišli bodo po vas.
- Dobro. - Prijeten prvi dan želim.
Pridi.
Živjo.
Do kam naj grem s tabo?
Samo do šefove pisarne.
Ne morem.
Lahko počakava tu.
Nočem čakati tu s tabo.
Dobro.
Se vidiva pozneje.
Ne sekiraj se, če bodo zlobni do tebe.
Če ti bo kdo kaj rekel, odgovori:
"Nisem počasen, miren sem."
Če bo šef rekel, da nakladaš,
reci, da skrbiš za dobre vibracije.
Če ne bodo dojeli tvojih šal, potem veš, da so neumni.
Jasno.
Obljubi, da boš mislil na to.
Prosim.
Zato si ti tu.
V tem si najboljša. Jaz pa najboljši v tem, da te poslušam.
Ali misliš, da te ne poslušam več?
Poslušaš.
Sranje, prav imaš.
Pogosto rečem aha, pa sploh ne poslušam.
To vsi delajo.
Toda nihče tega ne bi smel početi s tabo.
G. Lichter, končno začenjate?
Takoj pridem.
Morda moram zdaj reči nekaj pametnega. Ti pa samo poslušaj.
Lepo je, ko so tudi drugi pametni. Morda se tako dobro poznava.
Toda nekoč se bova postarala. In pozabila.
In takrat...
Jih spet odkrijeva.
Boste še dolgo?
To je pomembno.
Kolikokrat si mi rekla, da nočeš več delati?
In kaj sem storil?
Samo govoril motivacijske slogane.
Ne bom več.
Ni se ti treba več truditi.
Dovolj dolgo si delala. Ves čas.
Zdaj pa spi. Jaz sem na vrsti.
Jaz bom delal. Potem me boš spet ljubila.
Boste spet naredili cirkus?
- Nekaj moram urediti. - Uredite to drugje.
- Lahko govorim z ženo? - Ne, ne bom vas spet čakal.
Pa me naženite.
- Resno? - Briga me za vas!
- Ne misli resno. - Lahko grem po šefa.
Seveda mislim.
Hočeš, da ga udarim? Hočeš? Močno?
Ali...
Naj flirtam z njim?
Ne joči. Nikar.
Naj ga udarim?
Ga bom pa poljubil.
Poljubil ga bom.
- Paul. - Vas smem poljubiti?
- Dober razlog imam. - Opozarjam vas.
Samo vznemirjen je.
Kaj ti je, hudiča?
G. Lichter. Hej!
Hej, g. Lichter!
Ga. Lichter.
Tu ni vrat.
Zakaj tu ni vrat?
Lahko se zanesete nanj.
No...
Pomirimo se, pozabimo na vse in začnimo znova.
Lahko, g. Lichter?
G. Lichter?
Eleni, izgledaš kot vesoljec.
Bi kupili vesoljsko ladjo?
Vesoljci ne govorijo tako.
Bi kupili vesoljsko ladjo?
Tudi tako ne,
a vzela bom vesoljsko ladjo.
Le če priznaš, da sem vesoljka.
Dobro, si.
Tudi jaz bi eno.
Toda mama, to ni mogoče.
Zakaj?
Ker si ti vesoljska ladja.
A tako.
Veseli me, da ste tu. Oprostite, da ste čakali.
Včasih ne moremo vedeti, koliko časa bo kaj trajalo.
- G. Lichter? - Ja.
- Bi radi delali? - Ja.
- To je dober začetek. - Ja.
Smem vprašati, kdo je gospa?
To je moja žena.
Dobro. Ste izpolnili dokumente?
Ja. -Naj vidim.
- Kako dolgo sta poročena? - Nisva.
- Ni vaša žena? - Ne. Rad bi se poročil z njo.
Toda dama ni prepričana?
- Nisem je še vprašal. - Vprašajte jo pozneje.
Tu gre le za delo.
Navedli ste, da imate panične napade.
Je še kaj... -Ja.
Noro sem zaljubljen.
Bi jo zdaj zasnubili?
V redu je.
Potem pa se držimo teme.
V kakšnih situacijah imate napade panike?
Med izpiti in podobno.
Se vam ta razgovor zdi podoben izpitu?
Ja. Če bo rekla ne, sem zamočil.
Ste vprašali delodajalca za drugo mesto v istem podjetju?
Takoj sem dobil odpoved.
- Ste bili inženir? - Ja.
Morali se boste bolj prilagoditi.
Morda bo trajalo, lahko vam dam, kar imamo.
Morda ne bo lahko.
Morda se boste večkrat prijavili in vas bodo zavrnili.
Zato bodite odprti.
Lahko nekaj vprašam?
Se vam ne zdi, da se je zelo lahko zaljubiti v to žensko?
Bi rešila to in se vrnila pozneje?
- Samo to sprašujem. - To je agencija za zaposlovanje.
- Prosim, ne spravljajte me ob živce. - Toda zanima me.
Ne poznam vaju.
- Toda ves čas ocenjujete ljudi. - Za službo, ne za ljubezen.
Ja, toda poglejte jo.
Nič ni rekla.
Reci kaj, prosim.
Kaj naj rečem?
Ne vem.
Povej, kaj vidiš.
Vidim okno.
MEDIATRANSLATIONS