Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
FILMEN ER INSPIRERT AV SANNE HENDELSER, MEN ER FIKSJONALISERT
LIKHET MED EKTE PERSONER ELLER HENDELSER ER UTILSIKTET
God morgen.
Saudi-Arabia får status som medlem i sikkerhetsrådet,
med en varighet på to år, som begynner ved årsskiftet.
Så har Saudi-Arabia erklært…
Noen lærde sier at kvinner må dekke armene helt,
mens andre sier til håndleddet, og noen sier til halve underarmen.
Nitti prosent av vanskene våre skyldes ikke skjebnen,
men en følge av egne feiltak.
God morgen, søta.
Si hei tilbake, iallfall.
Ikke kom sent, som sist gang.
-God morgen, herr Atiq. -God morgen.
VIDEREGÅENDE SKOLE 2300, JENTER
FROM THE ASHES
DAGEN FØR
VIDEREGÅENDE SKOLE 2300, JENTER
Dekk deg til.
Måtte Allah veilede dere.
Bra.
SKOLEN ER DITT ANDRE HJEM, HOLD DEN RYDDIG
Månedens beste klasse er avgangsklasse C, realfag-linjen.
Godt gjort.
HVORFOR HAR DU IKKE PÅ DEG HIJAB?
En flott student med utmerkede manerer og karakterer,
som skiller seg ut fra resten.
Og først og fremst respekterer hun lærerne.
Alle mødre ønsker seg en datter som denne eleven.
Månedens mønsterelev er
Amira Saeed.
Hun blir det hver måned. Skulle tro hun var den eneste eleven her.
For en nerd.
Morgen-inspeksjon.
Du store min!
Tror du ikke jeg ser deg?
Spytt ut tyggisen.
Ja, du, Mashael.
Må jeg utpeke deg foran alle?
-Fort. -Negler.
Fort.
Negler.
-Sigaretter, altså? -Opp med hendene.
Stå der.
Se på det der!
Gå og still deg hos regelbryterne.
Hvorfor så mye sminke?
Ut av rekken. Still deg hos regelbryterne.
Vis hendene når jeg kommer til dere.
Vis meg neglene.
Vis meg neglene, sa jeg!
Jaså… Når står bryllupet?
Det er til min kusines bryllup, frøken.
Er dette skolen, eller din kusines bryllup?
Fjern neglelakken. Ikke lag krøll.
Er hun sjampo, liksom?
Unge dame! Det er ikke morsomt.
Gå på kontoret.
-Det var morsomt. -Ja.
Du får med en lapp hjem, skjønner?
Slutt å le, ellers får du med en lapp hjem også.
SKOLENS RENHOLD AVHENGER AV MINE MANERER
Hvor har du gjemt tyggisen?
I sokken.
Gå på kontoret.
Kjapt.
Hør på meg, Heba.
For det første, stå rett.
For det andre, den holdningen hjelper ikke,
og gjør deg ikke unik.
Ha fokus på deg selv og timene, ellers…
Jeg vil ikke trekke dere til side igjen.
Er det forstått?
Ja, frøken.
Og du, gi meg tyggisen.
Gå til timene.
Kjapt!
Før vi går, jenter, vil jeg gratulere Amira igjen.
Jeg har også planlagt en ny elevtale-konkurranse.
Lever inn manuset deres før første time i morgen.
Vinneren får navnet sitt på ærestavlen.
Hvem vil være med?
Utmerket! Som sagt, lever manus innen i morgen, ok?
Ha det bra.
Hvorfor det? Vi vet hvem som vinner.
Hva mener du, Heba?
Vi vet jo at du velger Amira sin.
I så fall er det fordi hun er dyktig og flittig.
Jeg har ikke noe imot noen her. Dere er like i mine øyne.
Jeg lover, skriver du en god tale, velger jeg deg.
Men du må prøve.
Om Gud vil.
Ok, ha det bra.
Jeg er opptatt.
Hva sa du?
Jeg skal være den første som leverer.
Håper det.
Farvel.
Afaf.
Hei, Afaf!
Jeg kan høre deg, jeg lover.
Se hva jeg har til deg. Helt ny.
Tenk det. Fins det urter fra Sudan eller Nord-Afrika du ikke har gitt meg?
Nei, nei. Dette er ikke som de andre jeg har gitt deg.
Denne er fra Al Qadarif.
Jeg vil at du skal få et barn som gjør deg lykkelig.
Ja, en ny ting fra en ny by.
Denne gangen fra Al Qadarif, og sist… Hvor var det fra? Atba?
Atbara. Byen heter Atbara.
Måtte Gud ivareta dine fiender.
Hør her, Mahasin. Jentene her på skolen er mine barn.
Og med Guds hjelp er jeg endelig gravid.
Så flott! Er du gravid?
Når skjedde det? Hvorfor sa du ikke noe?
Jeg fant det ut i går.
Gratulerer så mye.
Måtte Gud oppfylle dine ønsker, og velsigne deg med lykke.
Stille!
Jeg er lykkelig.
Vær lykkelig et annet sted.
Hvorfor ble det avslått?
Afaf, jeg har ikke nok lærere.
Og det heter ikke graviditetspermisjon.
Det heter svangerskapspermisjon, og begynner like før du føder.
Fru Hayat, vi skal besøke hjembyen vår.
Jeg vet du er stresset. Det er ditt første barn.
Men om du har medisinske hensyn,
vis meg legemeldingen, så får du permisjon.
-Fru Mahasin. -Ja?
-Hvordan gikk det med Ranas eksamen? -La meg se.
RANA HAMAD - 13,5
Gud velsigne Rana. Hun er alltid en av de beste.
EMNE: RETTSVITENSKAP TEMA: RENSING AV AVDØDE
Til neste time må alle ha med liksvøpet sitt.
Vi skal lære hvordan døde svøpes.
RENSING AV DØDE
Så deprimerende.
Faktisk, frøken Mashael,
du ble innsvøpt da du ble født,
og når du dør, blir du også innsvøpt.
Kledet skal bevare anstendigheten vår.
Derfor beordret Gud at kvinner skulle være tildekt med hijab.
Jaså? Dekkes menn med silke? De er vel ikke som oss, da.
De kan ikke sammenlignes.
Kvinner er en fristelse for menn.
Var ikke Potifars kone fristet av Josef?
Vil du stå for undervisningen, Heba?
Du sa det selv. Josef, fred være med ham,
er Guds budbringer, ikke et vanlig menneske.
Slutt å være ufin, og respekter læreplanen.
Og religion.
Ta en hver.
Fru Huda er ikke her i dag. Neste time er til disposisjon.
Ja!
Gjør dere klare til å rydde på lageret.
Dere må lære å ikke motsi meg.
Men vi har ikke gjort noe.
Felles avstraffing, Amira.
"Vi har ikke gjort noe…"
Seriøst.
Stille!
Si det til fru Hayat.
Mona, helt uten grunn, gjorde sånn med øynene
og sa: "Ser du verden sånn?"
Og alle jentene lo.
Fru Seham, ta henne med til kontoret og skriv en klage.
Klager skrives hver dag, uten at noe skjer!
Hva skal jeg gjøre?
Det er normalt at klassekamerater erter. Si noe tilbake.
Jameela, vent på meg på kontoret.
De går over streken. Det kan utarte seg til noe ille.
Det vil ordne seg.
Det er farlig å la slik mobbing pågå.
-Du ser hvordan de er. -Seham.
Livet er fullt av utfordringer.
Om hun ikke kan håndtere medelever, hvordan skal hun håndtere livet?
La henne skrive en klage, og bli sterkere.
Vær så snill, dere får pengene i morgen!
Unge dame!
Har vi ikke sagt at kreditt ikke er lov?
Om du har penger, betal. Om ikke…
KANTINE
Ikke lag kø. Hold det gående.
Uff da.
Jeg så deg ikke.
-Tuller du? -Amira!
Ikke bry deg om henne.
-Du kan få litt av min sandwich. -Det handler ikke om det, Rana.
-Hvorfor plager du meg? -Unge dame.
Stikk, før jeg spiser deg til frokost.
Det holder, Heba. Du, bli med meg.
Så lenge du er ok, har det ikke noe å si.
Om hun ikke var rektorens datter hadde jeg gitt henne inn.
Ja, ja.
Spis opp.
Hysj!
Hvorfor tystet du på Mona?
-Ingen tyster på bamsen min. -Jeg er ikke en bamse.
Bare jeg får si det.
-Ok. -Ikke du.
Rektor Hayat, kan du ta imot en klage?
Jeg har en viktig avtale i retten.
Ikke less alle problemer over på meg. Fiks det.
De kan skrive regler.
VISEREKTORS KONTOR
Kjære deg, be din far om å legge inn klage.
Kanskje de blir utvist, så er det overstått.
Jeg er også lei av dem.
Nei, jeg kan ikke be min far om det.
Jeg vil ikke gi dem trøbbel, bare være i fred.
Ja vel, jeg får dem til å skrive løfter.
Du kan gå.
Stakkars jente, jeg føler med henne. De andre mobber henne.
Det er meg det er synd på.
Hun drar i retten, og lar meg overta her.
Helt ærlig passer du som rektor.
KJEMI
FYSIKK
Endelig kan vi bytte ut de skitne, gamle bøkene.
Som om hun har nytte av nye bøker.
Hei, pass på hva du sier.
Ellers får du en bok i fleisen.
Så plagsom…
Hvor skal du?
Hør her… Jeg ringer Saad fra mammas telefon.
Ingen må merke noe. Ikke avslør meg.
Så romantisk du er, da.
HISTORIE, GEOGRAFI, GRAMMATIKK
LAGERROM
RENHOLDSLAGER
Hei, Saad. Hvordan går det?
Nei, se på dette!
Jeg trodde lageret ville bli ugjenkjennelig.
Hva er dette?
Nei, frøken. Vi holdt på å rydde.
Ja, jeg kan se at lageret var ryddigere før dere kom.
Tilbake til timene.
Dere er unyttige. Mona, legg ned bøkene.
Kom igjen. Tilbake til timen.
Kjapt, ellers må begge to skrive regler!
Ok, vi snakkes senere.
Ha det.
Hvor er…
Kom inn.
Pengene.
OPPTATT
Han er opptatt.
-Se på ham, han er kjekk. -Marzouka, jeg ilker ingen av dem.
Det er de eneste.
Se, resten er opptatt.
-Jeg liker ingen. -Se på ham.
-Han er kjekk. -Nei.
Se på denne!
-Hvilken? -Denne er kjekk.
Det er han ikke.
Jeg liker ingen. Jeg står over.
Pengene mine.
Tror du det er gratis å se? Dessverre.
Jeg likte ingen. Pengene.
Neste uke kommer en ypperlig samling.
Pengene mine.
Du får dem ikke. Gå til timen.
Amira.
Du!
Vent. Hvorfor har du sånt hastverk?
Jeg glemte å si at far utskrives i dag.
Å? Takk Gud for at han er frisk!
-Velsigne deg. -Hvordan går det med Saeed?
Han er ikke helt frisk, men han kommer iallfall hjem.
Takk Gud. Han er iallfall tilbake og frisk.
VIDEREGÅENDE SKOLE 2300 FOR JENTER
Var Fawzeiyas sønn på høringen?
Han utsetter dem stadig.
Men retten fikk bevis på at jeg kan forsørge min datter.
Det kan de ikke benekte.
Heldigvis er du i jobb. Du vinner saken.
Han har opprettet enda et søksmål.
Han vil ha eneomsorg.
Hva? Han kan ikke ta henne.
-Kjære Rana… -Mahasin viste meg karakterene dine.
De hadde vært bedre om du gikk inn for det.
Men jeg fikk 13,5 av 15.
Det er veldig bra.
Veldig bra? Det holder ikke. Vi vil se utmerkelse.
Som rektorens datter må du være en topp-elev, ikke bare "veldig bra".
Hun har gjort lekser hele kvelden.
-Hva mer skal hun gjøre? -Mor, la meg oppdra henne.
Unnskyld, bestemor.
Det er fortsatt tidlig på året, og vi kan gjøre forbedringer.
Gjør meg stolt.
Får håpe det.
Kastanjer!
Velkommen.
Oi!
Du var ikke i stua. Du måtte være her.
Så du er voksen nok til å lage kastanjer nå?
-Ja. -Så bra.
Jeg kan også lage ma'dous, saleeg og molokheya.
Nei, spar oss for rotet på kjøkkenet. Du kan heller male med din far.
Jeg visste du kom til å si det.
Jeg skal jo bli en god kokk.
Måtte Gud gi deg lykke og suksess, kjære barn.
Karakterene hennes har kommet. Bare toppkarakterer.
Velsigne deg. Gratulerer, godt jobbet.
Kom igjen, Saeed, du må hvile litt. Ikke sitt i atelieret hver dag.
Ja, du må spise.
Først må jeg gjøre ferdig gaven til venninnen din.
Det er jo to uker til hun har bursdag.
Men om jeg blir tidlig ferdig kan du gjøre endringer.
Siden Rana ga henne en gave
har hun lengtet etter å gi henne denne gaven.
-Gaver er vel tegn på vennskap? -Jeg er enig med henne.
Du er nok fornøyd, du elsker å lide.
Ja, far, du må hvile. Du kom nettopp fra sykehuset.
Ja. Hør, vennen. Lidenskap forsvinner ikke, om man så dør.
De som lever uten lidenskap
lever et sjelløst liv.
Er det talen frøken Wedad ba dere skrive?
-Ja. -Hvorfor gjør du det først nå?
Nei da. Jeg har jobbet med den i hele dag, ikke bare nå.
Jeg ville bare skrive et siste utkast, for å…
INNKOMMENDE ANROP, FAR
Har han ringt deg før?
Ikke svar når han ringer.
Hvor lenge da?
Til han innser at å gå til retten ikke overbeviser meg.
At han må oppføre seg som en god far, som ikke vender datteren sin mot sin mor.
Ring ham når jeg sier det.
Botsøvelse, ikke botsøving.
Uansett.
Jeg må i retten i morgen.
Jeg kommer ikke på skolen.
Jeg håper frøken Wedad velger talen din.
Da får du navnet på æreslisten,
som din venninne Amira.
Gjør meg stolt.
Jeg håper det, mor.
Ikke vær sen, som sist gang.
-God morgen, herr Atiq. -God morgen.
Kom med maten like før lunsj. Sist gang var den kald.
Det skal jeg.
Gud velsigne deg.
Hvem er det?
Vent, jeg er her inne!
VIDEREGÅENDE SKOLE 2300, JENTER
Evakuering!
Det er brann, evakuer!
Det brenner, evakuer!
BRANN - TREKK NED
Fort, jenter.
Raskere!
Hallo.
Jeg må ha formell tillatelse til å evakuere skolen. Det brenner.
De er jenter, og jeg kan ikke ta ansvaret.
Viserektor Seham, videregående skole 2300. Jeg trenger tillatelsen nå.
Den saksøkte har bedt om utsettelse.
Seriøst? Nå igjen? Jeg har dratt til og fra i månedsvis.
Vennligst snakk lavere. Ta det med advokaten din.
Hallo?
Hva sa du, Seham?
Hva venter du på? Få vakten til å åpne porten og få dem ut!
Men, Rana? Hvor er hun?
Unna vei, alle sammen!
Atiq! Åpne porten, Atiq!
-Kom dere ut, fort! -Skynd dere!
Fort, det brenner! Fort!
-Mashael! -Skynd dere!
Kom dere ned, fort!
Skynd dere!
Ut, fort!
Skynd dere ut!
Heba, hvorfor står du bare der? Løp ut!
HEDERSLISTE
Hvorfor står dere her? Løp ned!
Marzouka, følg dem ned. Jeg kommer.
Ja vel.
Kom igjen, jenter. Skynd dere ned.
Kom, jenta mi.
LABORATORIUM D
Åpne døra!
Atiq, jeg snakket med rektoren.
Atiq, skam deg! Åpne døra!
Fort, jenter!
Frøken Afaf.
Hjelp, vær så snill. Jeg kan ikke gå.
Frøken Afaf?
Frøken Afaf.
Atiq!
Beinet mitt!
MÅNEDENS ELEV, AMIRA SAEED
Fort!
Rana, kom ned hit!
Kom ned!
Rana!
Gå opp!
Åpne døra!
Kan noen høre meg?
Åpne døra, ikke forlat meg her.
Rana!
Rana! Heba!
Hjelp meg!
Jeg dør her!
Jeg…
Rana, hvorfor er du ikke med de andre?
-Jeg… -Rana!
Bare Gud kan gi oss styrke!
Fort!
-Hvor da? -Hva vil du?
-Det er kvinner der inne! -Folk dør!
-Du har ingen rett til å åpne døra! -Gå unna.
-Kvinner må ikke gå ut! -Hvem tror du jeg er?
Er du gal? Folk dør der inne!
-Forbanne deg! -Jenter, gå vekk fra døra!
Trekk unna døra!
Gi plass!
Taket. Gå opp på taket.
Til taket, fort!
Til taket, alle sammen!
Jeg klarer ikke det.
Zohour, bare rolig. Vi går opp sammen, ok? Ikke vær redd.
-Jeg vil ikke sinke noen. Gå fra meg. -Ikke si det.
Du sinker oss ikke, ok?
-Du sinker oss ikke. -Frøken Afaf, taket er stengt.
Ok, gå til toppetasjen. Jeg kommer til dere. Jenter!
Hvor er de andre? Jenter, hjelp medeleven deres.
Gå til taket, jeg følger etter.
Selv om døra er låst. Ikke kom ned.
Ikke la noen bli igjen!
Vis nåde, kjære Gud!
Mashael.
Mashael, hvor er din mor?
Er hun der inne, eller kom hun ut?
Ta denne. Dekk deg til, barn.
Kjære Gud…
Heba? Hvor er Rana?
Seham, hvor er Rana?
Mona, hvor er Rana?
Vet ikke.
Marzouka, takk Gud, du er trygg.
Marzouka, hvor er Rana?
-Er noen der inne? -Rolig, vi evakuerer alle vi kan.
Vent der, frue.
Taket.
Rana.
Jenter!
Ja. Vi har skadde, samt ett registrert dødsfall.
Hun var innelåst på et lager.
Den kan være påsatt.
Frøken Afaf!
KATASTROFE VED JENTESKOLE 2300
Jeg har informert relevante myndigheter.
Jeg ringte rektoren, men portvakten låste porten.
Da viserektoren meldte fra om brannen, hvilke tiltak ble gjort?
Frøken Seham ringte meg etter å ha iverksatt prosedyrene.
Hun ringte skolemyndighetene og brannvesenet.
Hvor var Amira da det brant?
Vet ikke, jeg så henne ikke.
Jeg var på toalettet.
Du så ikke at Amira manglet?
Jeg fulgte ikke med på hvor andre var.
Jeg husker bare at jeg løp.
Hva husker du mest av brannen?
Jeg husker jeg sto utenfor,
og så jenter med glasskår i seg.
-Hvem hadde nøkkel til lageret? -Den ligger på lærerrommet.
Ingen har den på seg.
-Kan elever bare ta den? -Nei.
Hvorfor hadde Amira nøkkelen?
Jeg ga henne den.
Hun hadde mistet matteboken, så jeg ba henne hente en.
Hvem fikk dere ut da brannen oppsto?
Frøken Afaf, måtte hun hvile i fred, ropte:
"Kom dere ut, jenter, fort!"
Så ga Gud oss styrke til å komme oss ut,
men ikke alle.
Dere hørte alarmen fra klasserommene?
Hun har jo svart. Hvorfor spør du igjen?
Vennligst la meg jobbe.
Fortell.
Dere var inne på klasserommet?
Ja, vi var det.
Hvordan ble armen din brent, Rana?
Jeg prøvde å gå ned trappa,
og så fru Marzouka støtte en av jentene,
for å komme forbi brannen.
Jeg prøvde å følge,
men et banner falt med mellom oss, og brant meg på hånden.
Rundt 40 personer, elever og lærere,
sa at du ikke var ved porten da brannen brøt ut.
Lærerne sendte meg for å kjøpe frokost.
Jeg hadde aldri gått om jeg visste at dette ville skje.
Hvorfor hindret du redningsaksjonen?
Det var jenter der inne, og han hadde ikke tillatelse.
Portvakten lot dem brenne inne.
Takk Gud for at du ble frisk, Marzouka.
Velsigne deg, fru Hayat.
De sier at du besøker alle.
Gud velsigne deg.
Dere er min familie, og jentene er mine døtre.
Folk skjønner ikke det.
Du er den beste rektoren vi har hatt. Du gjør en god jobb.
Gud velsigne deg.
Jeg er ufattelig trist for Amira og frøken Afaf.
Hvil i fred.
Du fikk ikke se at frøken Afaf gjorde alt for å få jentene trygt ut.
Og vår kjære Amira.
Det gjør meg vondt.
Men jeg er sikker på at du finner ut hvem som låste henne inne.
-Gud vil vise vei. -Ingen vet hvem det var.
Noen vet.
Velsigne deg.
Fred være med deg.
Hallo.
Kondolerer.
Mor av Amira.
Kondolerer.
Du hadde ansvar for min datter. Hvordan kunne du miste henne?
Jeg forstår hva du føler. Måtte Gud trøste deg.
Min datter var frisk da hun dro herfra.
Hun dro på din skole, og var i ditt ansvar.
De satte fyr på henne og begravde henne på lageret.
Hvor var du?
Svar meg! Hvem låste henne inne?
Hvem brente henne, og mitt hjerte med henne?
Hvem drepte henne?
Ditt svar kan gi meg trøst.
Svar! Si noe!
Hvorfor er du taus?
Svar meg!
Jeg lar Gud gjøre opp med deg!
Amira, jenta mi…
Jeg kan ikke tro at Amira er død.
Det er en smerte alle må gjennomleve.
Døden er uunngåelig.
Bli her, du. Ikke gå på skolen.
Vi kan holde hverandre med selskap.
Det er som det er, lille venn.
Skjebnen er uforanderlig.
Det er over to uker siden brannen.
Vi må gå på skolen på kvelden for å fullføre årsplanen,
mens reparasjoner pågår på dagtid.
Dessverre
mistet vi en fantastisk lærer,
og en utmerket student.
Måtte de hvile i fred.
Skolens rykte er også besudlet.
Derfor har jeg bestemt at elever ikke får gå fra timen uten følge.
Og lærere får ikke sende elever ut i ærend.
Fra nå av
blir enhver overtredelse hardt straffet.
Skolens dører står åpne.
Alle som vil lære, er velkomne.
Hvis noen ikke liker dette, kan de dra.
Åpne veskene. Vi må inspisere dem.
Gi alle forbudte gjenstander til meg.
Rektor Hayat.
Hør, Seham.
Jeg skal gjennomføre en intern granskning
for å finne ut hvordan dette skjedde.
Hva kan vi gjøre som politiet ikke kan?
Seham, politiet forstår ikke samspillet mellom elevene.
Vi må fullføre jobben,
og være et forbilde for alle avdelinger og skoler.
Sigaretter? Røyker du?
Kom fram.
Gi meg registeret over alle elever med forseelser.
Det er på en minnepenn, siden registeret brant opp.
Utmerket. Gi meg den.
Gud hjelpe meg.
-Hva har du? -Mobilen.
Vi skulle jo bytte på det?
-Det skjedde bare. -Gjem den, fort.
-Slutt, vi blir tatt. -Vil du ikke slutte?
Gå til siden.
REKTOR HAYAT RADY
Monas telefon. Jeg sjekket den, og fant urovekkende meldinger.
VI BRENNER DEN STRAFFEN BLIR STRENG
Jeg skrev ut meldingene. Her er papirene.
TOK DU BILDE? SLETT DET. DET SER DUMT UT, VI BRENNER DET.
IKKE VÆR SEN
OM DE FINNER DET UT BLIR STRAFFEN HARD
Vi skal nok avdekke hvordan Amira ble innelåst,
og hvem som startet brannen.
Før jentene inn.
Skrev dere dette, eller gangstere?
I mitt syn er dere hovedmistenkte.
Dere lurte Amira inn på lageret, og tok bilde.
Kanskje dere låste døra og tente på.
Hva mener du, frue?
Du er ekstra plagsom. Vær stille, og la meg snakke.
Dere sendte disse meldingene, korrekt?
Det viser at dere planla det hele.
Nei, du tar feil.
De ville feire bursdagen min her på skolen.
Jeg tok med et bursdagslys,
men det var langt, og så dumt ut.
Jeg sendte et bilde. De lo av meg, så jeg slettet det.
Stemmer. Vi vet vi har gjort mye dumt,
derfor sa jeg til Mona at straffen ville bli streng.
Hør på det. Dere er raske til å dikte opp historier.
Rektor Hayat, samtalen med bildet er på mobilen min.
La være å gi meg enda en merknad, så får du se den.
Vis meg.
Kan dere se vekk, er du snill?
Så jeg kan ta ut mobilen.
Her.
Kan jeg få den tilbake?
Den blir her.
Mona, bli her.
Frøken Seham, vent med de andre utenfor.
Rens ansiktet ditt.
Frue, nei…
Da vil jeg se dum ut, og de vil le av meg.
Skal jeg ringe dine foreldre?
Beskriv ditt forhold til Amira.
Frue, ikke minn meg på henne,
jeg er veldig sensitiv.
Når noen nevner Amira blir jeg emosjonell.
Fordi du føler skyld?
Ved en anledning låste du henne inne på datalaben.
Jeg bare spøkte med henne.
DATALAB
Heba, jeg glemte å gjøre matteleksene.
-Du tuller, sant? -Nei.
Kjære vene, jeg skulle jo skrive av deg.
-Hva gjør vi nå? -Hva gjør vi?
-Jeg tenker! La meg tenke.
Det er bare én løsning.
Skriv av nerden, så skriver jeg av deg.
Akkurat.
Amira, få se leksene dine, før læreren kommer.
-Å ja? -Ja.
Beklager, det får du ikke.
Hvorfor ikke?
Jeg jobbet hardt med dem. Hvorfor gjorde ikke du det?
Følg meg.
Hei!
Jeg hadde låst henne inn om jeg kunne, så hun ikke rakk neste time.
-Åpne! -Gi oss leksene neste gang.
Unge dame!
Hva foregår?
Hvorfor gjør dere sånt mot andre elever?
Hva?
Ikke noe svar?
Gå til fru Sehams kontor. Gå!
Fort. Jeg følger med på deg.
Om jeg trodde deg, hvem ville gjort det mot Amira?
Jeg kan ikke anklage noen. Jeg vet ikke.
Gå, og send inn Heba.
Hva ville hun?
Vet ikke, men hun dro fram tidligere forseelser.
Mener du at hun ikke visste om dem?
Tror ikke det, men nå er vi anklaget.
Hun vil legge skylda på oss.
Du er neste.
-Hva vil hun? -Aner ikke, Heba.
Unna vei.
Du er den jeg har vært nådigst mot.
Ta det med ro, jeg er ferdig om noen måneder.
Tror du at du blir uteksaminert med så mange forseelser?
En umoralsk handling.
Hva gjorde du og Mashael på toalettet?
Jeg sverger, vi brukte bare mobilen.
Måtte Gud tilgi den som sa fra.
Hvem tror du meldte fra?
Måtte hun hvile i fred.
Et solid motiv for å ta hevn mot en du hatet.
Nei, frue. Jeg likte henne ikke.
Ingen må like alle. Men jeg hadde aldri låst henne inne slik at hun døde.
Jaså?
I mine øyne er du den hovedmistenkte.
Ikke på grunn av det på toalettet, men noe enda verre.
Et bevis du skrev selv.
Det er din håndskrift?
Trenger du en påminnelse?
"Skulle ønske jeg kunne slette Amira fra skolen, og verden."
Gå, Heba.
Be vennene dine gå også. Vi fortsetter i morgen.
Fred være med dere og Allahs nåde og velsignelse.
Takk Gud for at du er trygg.
Mor, jeg får ikke sove.
Og når jeg sovner, våkner jeg av mareritt.
Kjære, sjokket går over.
Ingen lever jo evig. Til slutt må alle dø.
Ta denne tabletten.
Den hjelper deg å sove.
Du slipper å gå på skolen.
Bli hjemme noen dager.
God kveld.
Kjære deg.
For Guds skyld, hun er fortsatt ung.
Ikke gi henne sovepiller.
Rana er stresset, og må hvile.
Søvn er løsningen.
Greit. Du har alltid rett.
-Hallo? -Ja?
Jeg tror vi bør kommunisere direkte, og ikke gjennom advokater.
Det er ikke mer å si. Det er over.
Virkelig, Hayat?
Søksmål og anklager er ulikt deg.
Ikke verdig ditt navn og rykte.
Jeg ga deg gladelig 1000 riyal hver måned,
og viste tillit.
Plutselig krever du underholdsbidrag for seks år?
Tror du at 1000 riyal er nok?
Aner du hva utgiftene er?
Er du så lite oppdatert?
Hjalp det deg å være oppdatert?
Hun, og skolen din, er i uorden.
Hva er motivet? Å saksøke meg?
Du nekter meg å møte henne normalt, og da jeg fikk treffe henne
lå hun på sykehuset med brannsår.
Og så på politistasjonen, der hun fortalte om venninnens død.
Det er dine skussmål som mor?
Hva er det du anklager meg for?
Du vil aldri forstå foreldreansvar,
eller hva jeg må gjøre hver dag for å se til at hun er trygg.
Vær så snill, det er ikke mer å diskutere. Det er over.
Vi snakkes kun i retten.
Har du kjeftet nok?
Det er det samme hver dag.
Gud har gitt deg mye. Du trenger ingenting fra ham.
Pengene bryr meg ikke, bare mangelen på interesse.
Han forsømte henne i seks år.
Nå er han gift med en annen, og fikk en sønn.
Så vil han knytte bånd, på min bekostning.
Jeg sverger, han skal aldri få treffe henne!
Da vil dette aldri ta slutt.
VIDEREGÅNENDE SKOLE 2300, JENTER
Du store, for en innsats.
Du selger sigaretter her.
Du er visst en ekspert på smugling.
Vær så snill. Det var én gang.
Jeg er ikke ekspert. Jeg beklager.
Glem sigarettene.
Fortell heller om noe viktigere. Hvem tegnet Amira på tavlen?
Var det deg?
Da frøken Afaf sendte oss ut av lageret tilbake til timene,
tegnet Heba Amira på tavlen. Det var ikke meg.
Hvem er det jeg tenker på?
Hvem knuste hjertet mitt?
Hvem tenker jeg på?
Klapp!
Hvem knuste hjertet mitt?
Klapp for Mona!
Still dere på rekke, jenter
La meg se hvilken jeg tenker på Den som knuste hjertet mitt
Hjertet ble tatt fra meg Jeg var så glad
Om du vet hvem det er, fortell meg…
Hva er dette for oppførsel?
Er vi på skolen eller i et bryllup?
SLADREHANKEN AMIRA
Hvem av dere tegnet dette?
Amira, bli med meg.
Vær stille!
Jeg går og tyvlytter.
Jeg sa det bare til Heba, jeg sverger.
Det var ikke som du trodde.
Frøken Wedad trøstet Amira fordi dere mobbet henne.
LÆRERVÆRELSE
Frøken Seham sto ved døra.
Hun så dem, og sa fra til meg.
Du har livlig fantasi, og dårlig samvittighet.
-Hvorfor hater du Amira? -Jeg gjør ikke det! Det var ingenting.
Og fuskingen på biologiprøven?
Var det ikke Amira som sa fra?
Det er enklere å lese til prøven. Det er ikke et vanskelig fag.
Klapp igjen, før jeg limer munnen din sammen.
Tror du vi har like mye fritid som deg? Du er så plagsom.
Jenter, sett pultene på plass.
Jaså?
Reis dere.
Stå ved tavla.
Når skrev dere dette?
Hvordan ser dere skriften?
En trenger jo et teleskop!
Dere er utrolige. Dere kunne ha snytt selve djevelen.
Amira?
Var Mashael med på det?
Reis deg.
Gå dit bort.
Frue, jeg var sint den dagen.
Men jeg er god, og bærer ikke nag.
Og Amira sladret på alle, ikke bare meg.
Jeg vet ikke hvorfor dere hatet Amira, og ville sverte henne,
bare fordi hun var flink og ærlig.
Jeg sverger, jeg hadde ikke noe mot Amira. Jeg gjorde ingenting, og ville aldri…
Det er nok. Ut med deg.
Rana?
Vil du ikke leke?
Vi søker tilflukt hos Gud.
I Guds navn, som motvirker all skade. Han hører alt, og vet alt.
Hva er galt, lille venn?
Hvor lenge har jeg sovet?
Du tok pillen, og sovnet med en gang.
Prøv å sove litt til.
I Guds navn.
Jeg er her. Ikke vær redd.
Kom. Fortell rektor Hayat hva dere fortalte meg.
Ikke hev stemmen mot meg igjen.
Nei, hele skolen skal vite at du rakket ned på meg.
Du fortalte Hayat om meldingen
for å ødelegge ryktet mitt, og framtiden min.
Først, senk stemmen. Og kall henne rektor Hayat.
Du er ubehøvlet og uhøflig!
Jeg er iallfall ikke som deg, full av synd!
-Ro deg ned! -Slipp meg!
Stopp! Det er nok!
Ikke ett ord til, spesielt fra deg.
Frøken Seham, skriv en hendelsesrapport.
Bestemor.
Hvor ble du av?
-Hvor er du, bestemor? -Her, Rana.
Hadde du mareritt igjen?
Var onkel Saeed her?
Var Amiras far her?
Ja. Hvorfor er du så redd?
Jeg er ikke det. Hvorfor var han her?
Han hadde en gave til deg.
En gave til meg?
Ja.
Hvorfor det?
Rana, det er bare en gave.
Han sa at hans datter, måtte hun hvile i fred,
ba ham lage et maleri til bursdagen din.
Gud velsigne ham.
Amiras far er en sann kunstner.
Måtte hans datter hvile i fred, og måtte Gud trøste ham.
Kom og se.
Hva er galt?
Bestemor, jeg…
Jeg vet at du savner henne, kjære. Det er vondt å miste noen.
Bare Gud kan gi oss styrke.
Hva er galt? Snakk til meg. Fortell alt.
Det er min feil.
Jeg drepte Amira.
Hva snakker du om?
Den dagen det brant…
Jeg var redd frøken Wedad ville sette Amira på ærestavlen.
Jeg hørte henne be Amira hente en mattebok fra lageret.
Jeg fulgte etter henne.
Hun gikk inn, og lot nøkkelen stå i døra.
Jeg låste døra.
Hvem er det?
Vent, jeg er her! Vent!
Alt jeg ville var å få mitt navn på ærestavla.
-Bare slik at mamma ikke ble sint. -Rana.
Du er bare trøtt.
Det må være medisinen din mor ga deg.
Nei, bestemor. Jeg fantaserer ikke.
Jeg turte ikke si sannheten til etterforskerne.
Men det er sant. Jeg låste døra.
Om bare hånden min ble slått lam før jeg låste døra.
Kjære deg, for Guds skyld, for min skyld,
ingen må få høre dette.
Glem at du fortalte meg det, ok?
Du må sove. Kom, få i deg litt mat først.
-Kom. -Jeg sverger, bestemor!
Vennene dine har sagt at du hatet Amira, og at du mobbet henne mest.
Er det nytt? Hele skolen visste at jeg ikke likte Amira.
Vennene mine kjenner meg godt.
Kjenner du dem godt?
Hva mener du?
Du tror det var Amira som sa fra om episoden på toalettet?
Ja, hvem ellers?
Lov meg at du ikke tar hevn, og lar henne være.
Ellers blir du utvist umiddelbart.
Jeg skal ikke si eller gjøre noe. Bare si hvem det var.
Mona?
Livet gir meg stadig nye og verre vansker.
Det er leit at en nær venn sladret på deg,
som førte til en anmerkning.
-Jeg tror hun likte Amira. -Hvem?
Mona? For en hykler. Se hva hun har gjort mot meg og Mashael.
Og Mona hater Amira mest.
Særlig etter at hun sladret om Mashael og Saad.
Fortsett.
Mashael har en kjæreste, Saad.
I fjor introduserte hun Mona for en av Saads venner.
De skulket skolen for å treffe guttene.
Amira visste om det.
Da de ikke kom i tide ble Amira redd, og sa fra til frøken Seham.
Frøken Seham gjorde en stor sak ut av det.
På grunn av det tvang Monas far henne til å gifte seg.
Du kan gå.
Mona. Mashael.
Dere hadde årsak til å hate Amira,
og motiv for hevn.
-Ikke nok til å drepe. -Nei! Hva er det du sier?
Slapp av, jeg anklager ingen.
Faktisk hadde jeg følt det samme i deres sted.
Særlig etter at hun sladret om at dere traff Saad.
Het han ikke Saad?
Fru Marzouka var fra seg, og var sint på dere i tre måneder.
Du må ha følt at det var en mild straff.
Din far tvangsgiftet deg etter det.
Din far er veldig streng. Hvordan kunne han tvangsgifte deg?
Dere ble skilt etter to måneder. Hva var poenget?
I følge papirene skulket dere skolen den dagen.
Alle problemene som oppsto etter daten med Saad
vet jeg bare fordi Heba fortalte meg det.
Derfor er dere fortsatt mistenkt.
Hvorfor ville Heba si det?
For å legge skyld på andre, så klart.
Heba er ikke anklaget enda. Hun har motiv. Hat, akkurat som dere.
-Ingenting knytter henne til lageret. -Jo da.
Den dagen det brant, var Amira på lageret for å hente en mattebok.
Men ingen visste hvor hennes ble av.
Jeg vet det.
Dagen før så jeg at Heba tok Amiras bok.
Neste dag sa hun at hun rev den i stykker.
Det kan Heba benekte.
Og om ikke
har vitner sagt at hun var på toalettet.
Heba sa hun fikk mensen etter frøken Wedads time, og gikk på toalettet.
Det beviser at hun ikke var på lageret.
Kom inn, Heba.
Heba.
Kom inn.
Jeg er nødt til å gi denne informasjonen til politiet.
Jeg håper de ikke baserer saken på motiv. Da ligger dere dårlig an.
Rektor Hayat,
Heba forlot klasserommet etter timen for å gå på toalettet.
Men hun gikk ikke med en gang.
Hun gikk ut før meg, og kom på toalettet etter meg.
Hadde hun rukket å låse døren til lageret?
Ja, absolutt.
Hva? Er du gal?
Du tystet mens jeg forsvarte deg.
Ingen visste om Saad unntatt oss og frøken Seham.
Hun satte strek, men du dro det fram igjen.
Ingen visste om det? Var det ikke derfor Mona ble tvangsgiftet?
Hun nevnte det aldri.
Vær takknemlig for at jeg støttet deg,
og var venn med datteren av en vaskehjelp.
Gode nyheter.
Dere er utvist.
Vi har ikke gjort noe.
Kan du tilgi meg, Seham?
Skal jeg tilgi deg?
Du advarte meg om jentenes mobbing.
Jeg skulle ha lyttet til deg.
Jeg skulle ha stoppet det.
Dessverre trodde jeg at mobbingen ville gjøre dem tøffere,
og hjelpe dem senere i livet.
Jeg ante ikke at det ville føre til en sånn tragedie.
VIDEREGÅENDE SKOLE 2300, JENTER
Om jeg hadde stoppet mobberne, som du ba meg om,
hadde det ikke gått sånn.
Ikke bare hadde Amira vært i live,
men også mobbernes liv hadde blitt reddet.
Videre, omstendighetene rundt dødsfallet til Amira Saeed,
som døde i brannen på skole 2300,
er ikke knyttet til selve brannårsaken.
Det anses som en ulykke
med tragiske følger.
Hva angår straffen til en av elevene, Heba Anwar,
påstår en kilde at hun får…
Hva sier han?
…trusler og uaktsomt drap. Straffen fastsettes av domstolen.
Hva skjedde med Heba?
Kjære, har du spist?
Du har vel ikke det.
La oss spise frokost sammen.
Bestemor, hvorfor er Heba siktet?
Ingenting skjedde med Heba, kjære.
Har du tatt medisinen din?
Hverken frokost eller medisin, altså. Kom, så spiser vi.
Mor, det var ikke Heba som låste døren.
Rana…
Ta det rolig, ok? For Guds skyld, vær rolig.
-Mor… -Du har vært syk i to dager.
Vær så snill, du hallusinerer.
Ikke hør på henne. Ikke svar.
Hun har vært syk, og hallusinerer.
Det er på grunn av tabletten du ga henne.
Jeg hallusinerer ikke!
-Rolig. -Jeg er ikke gal.
For Guds skyld, kjære deg…
Jeg låste Amira inne.
Jeg.
Jeg låste døra, ikke Heba.
Jeg vet det.
Men jeg er sikker på at du finner ut hvem som låste henne inne.
-Gud vil vise vei. -Ingen vet hvem det var.
Noen vet.
Hvem da?
Din datter vet det.
Rana vet det.
Dagen det brant…
Rana! Kom ned hit!
Kom!
Rana!
Gå opp!
Amira er på lageret!
-Gå opp! -Amira!
Gå til taket! Gå!
Lageret…
Jeg er sikker på…
…at Rana vet hvem som låste Amira inne.
Rana sa hun var med deg,
og hjalp deg bære ut en bevisstløs jente.
Det var da hun ble skadd.
Det var det som skjedde.
Det er det du skal si når du blir frisk, og avgir din forklaring.
-Jeg kan ikke si det… -Marzouka, hør på meg.
Din datter har en rekke anmerkninger.
Og hun er venn med bråkmakere.
Jeg husker at Amira fortalte om da din datter skulket skolen.
Det kan anses som motiv for hevn.
Du vil ikke at det skal komme fram. Det er ikke bra for noen av dere.
For ikke å nevne de ulovlige gjenstandene og mobilene på værelset ditt,
og katalogen med menn.
Jeg tror ikke at du og din mann ønsker å få sparken
og bli uteliggere.
Ikke nevn at Rana visste at Amira var innelåst på lageret.
Forstår du det, Marzouka?
Hva mener du?
Ga du en falsk anklage til politiet?
-Hun fortjener straff. -Men du vet hun er uskyldig?
Uskyldig, sier du? Hun er motbydelig og ondsinnet.
Men hun låste ikke Amira inne, slik at hun døde!
Ingen forårsaket Amiras død.
Hennes tid var kommet. Det var skjebnebestemt.
Hører du hva du sier?
Skjønner du hva du sier?
Hva vil du at jeg skal si?
At jeg oppdro deg feil? At jeg må sende deg i fengsel?
Er du ikke glad jeg dekket over din udugelighet?
Jeg var aldri udugelig.
Du gjorde meg udugelig.
Bare du følte at jeg var udugelig.
Jeg var aldri god nok.
Prestasjoner betydde ingenting, om jeg ikke var best.
Da var jeg ikke god nok for rektor Hayat.
For å bli best, og gjøre deg til lags,
gjorde jeg mitt livs største feil.
Jeg låste henne inn for å bli best, for din skyld.
Det er din feil. Du er grunnen til at jeg gjorde det.
Pappa.
Hvorfor meldte du deg?
Kanskje jeg bare ville sove.
Kanskje én av oss måtte si at nok er nok, og få slutt på smerten.
Du har aldri gjort noe galt, unntatt det uhellet.
Du er som min mor.
"Det er bare én tabbe. Vi glemmer det."
Heba, du og Mona har gjort mange feil.
Det vet du.
Men min feil er større.
Jeg så dere erte og mobbe Amira hver dag.
Jeg turte ikke si noe.
Ingen av jentene turte å stoppe mobbingen.
Til slutt
våget jeg å være som dere…
Det gjorde at hun døde.
Kanskje det er på tide at de som ikke stoppet en urett
blir stilt til ansvar.
SKOLE 2300 FOR JENTER
REKTOR SEHAM GHALEB
LAGER - INGEN ADGANG
SKOLEN VÅR ØNSKER ALLE GJESTER VELKOMMEN
STENGT
-Hold disse. -Jeg er ikke i humør.
-Jeg har lært sirkel-dansen. -Få se.
Hvem lærte deg det?
Fort deg!
Hei, dere to!
Sigaretter?
Gå til rektors kontor! Vi ringer foreldrene deres!
Nei, frøken, for Guds skyld.
Min far må ikke få vite at jeg røyker.
Jeg sverger, da er jeg død.
Vær så snill, det skjer ikke igjen. Det er siste gang.
Dere får én sjanse. Skjer det igjen, kan dere klandre dere selv, forstått?
Ja, frøken.
Gå til timen!
Gi meg sigarettene.
Til timen.
En ting til. Dere får ikke ødelegge for resten.
Aldri igjen.
Er det noen der? Vent, jeg er her inne!
Vent!
FROM THE ASHES
Tekst: Kristian Vilnes Opdahl