Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
FILMEN ÄR INSPIRERAD AV SANNA HÄNDELSER
VISSA ASPEKTER ÄR FIKTIVA
LIKHETER MED VERKLIGA PERSONER ELLER HÄNDELSER ÄR OAVSIKTLIGA
God morgon.
Saudiarabien får ett icke-permanent medlemskap i säkerhetsrådet.
Det tvååriga medlemskap inleds i början av nästa år.
Saudiarabien har meddelat…
Vissa lärda säger att en kvinna måste täcka armarna
medan andra säger bara till handleden, och vissa säger till halva underarmen.
Nittio procent av våra problem är inte förutbestämda,
utan beror på våra brister.
-God morgon, vackra. -Hälsa åtminstone.
Kom inte sent som sist.
-God morgon, herr Atiq. -God morgon.
FROM THE ASHES
EN DAG TIDIGARE
Täck dig. Täck dig, tjejen.
Må Gud vägleda er alla.
Bra.
Månadens klass är avgångsklassen, naturkunskap C.
Bra jobbat.
En idealisk elev med perfekt uppförande och höga betyg.
Hon sticker ut bland sina jämlikar.
Och framför allt respekterar hon sina lärare.
Varje mor skulle önska sig en dotter som den här eleven.
Månadens elev
är Amira Saeed.
Hon blir det varje månad. Som om hon vore den enda eleven.
Vilken nörd.
Morgoninspektionen.
Ser man på! Tror du att jag inte ser dig?
Spotta ut tuggummit.
Ja, du Mashael. Måste jag ropa ditt namn inför alla?
-Fort. -Naglarna.
Skynda på.
Naglarna.
-Cigaretter, va? -Dina händer.
Ställ dig där.
Ser man på.
Ställ dig med odågorna.
Vad är det för smink?
Ställ dig med odågorna.
Visa händerna när jag kommer fram.
Visa mig naglarna.
Visa naglarna, sa jag!
Himmel, när är bröllopet?
Det är till min kusins bröllop.
Är det här en skola eller din kusins bröllop?
Ta bort nagellacket. Trassla inte till saker.
Behöver du schampo?
Hördu! Det är inte roligt! Gå till biträdande rektors kontor.
-Det var roligt. -Ja.
Ingen vila förrän du skriver på ett löfte. Skratta inte, annars står du på tur.
Var gömde du tuggummina idag?
I min strumpa.
Gå till rektorn.
Snabba på.
Hör på, Heba.
Sträck på dig.
Din attityd varken gynnar dig eller får dig att sticka ut.
Fokusera på dig själv och dina lektioner.
Det här är sista gången du tas ur ledet.
Förstått?
Ja.
Ge mig dina tuggummin.
Gå till lektionerna.
Skynda på!
Innan jag går vill jag gratulera Amira igen.
Jag har ordnat en till tävling i att skriva tal.
Ge mig era skrivna tal innan första lektionen imorgon.
Vinnarens namn skrivs på hederstavlan.
Vilka vill delta?
Bra. Som sagt, ge mig era tal senast imorgon.
Välsigne er.
Varför bry sig om vi vet resultatet?
Vad menar du, Heba?
Alla vet att du kommer att välja Amira.
Om jag gör det så är det för att hon jobbar hårt.
Jag har inga problem med dig, Heba. Ni är alla lika i mina ögon.
Om du skriver ett bra tal så väljer jag dig.
Men ansträng dig.
-Förhoppningsvis. -Okej. Välsigne er.
Jag är för upptagen.
Hur sa?
Jag blir den första som lämnar in det imorgon.
Jag hoppas det.
Hejdå.
Afaf.
Du, Afaf.
Jag hör dig.
Titta vad jag har åt dig. Den är helt ny.
Ser man på.
Några örter från Sudan eller Nordafrika som du inte gett mig än?
Nej, de här är inte som de jag köpte till dig tidigare.
De här är från Al Qadarif.
Jag vill att du ska få ett barn som gör dig lycklig.
Ja, nåt nytt från en ny stad.
Den här gången är det från Al Qadarif, och sist var det från Atba.
Det heter Atbara.
Må Gud straffa er hatare.
Mahasin, alla flickor i skolan är mina barn.
Vad gäller graviditeten har Gud äntligen välsignat mig.
Underbart! Är du gravid?
-Sen när? Varför har du inte sagt nåt? -Jag fick veta det igår.
Grattis.
Må Gud uppfylla dina önskningar och välsigna dig med lycka.
Jippi!
Sluta väsnas!
Jag är glad!
Var glad nån annanstans.
-Varför blev det avslag? -Afaf, jag har ont om lärare.
Vi har inget som heter graviditetsledighet.
Det kallas mammaledighet. Det får du alldeles innan du föder.
Vi tänkte åka till vår hemstad imorgon.
Jag vet hur stressad du är. Det är din första graviditet.
Säg till om du får medicinska problem så beviljar jag din ledighet.
-Fröken Mahasin. -Ja?
-Hur gick det för Rana på provet? -Låt mig kolla.
RANA HAMAD - 13,5
Gud välsigne Rana. Hon är alltid en av de bästa eleverna.
ÄMNE: SVEPNING AV AVLIDNA
Nästa lektion måste ni ta med era svepningar.
Vi lära oss att svepa de avlidna.
TVÄTTA DE DÖDA
Vad deprimerande.
Bara så att du vet det
så blev du insvept i tyg när du föddes,
och när du dör blir du också insvept i tyg.
Tyget som täcker oss och håller oss blygsamma.
Det är därför Gud beordrade kvinnor att täcka sig och bära hijab.
Jaså? Blir män täckta av silke? De är inte som vi, antar jag.
Vi kan inte jämföras.
Kvinnor frestar män.
Blev inte Potifars fru frestad av Josef?
Vill du hålla lektionen istället för mig?
Du sa det själv. Josef, frid vare med honom.
En gudomlig budbärare kan inte jämföras med människor.
Sluta vara ohyfsad, och respektera läroplanen.
Och religionen.
Skicka runt dem.
Fröken Huda är borta idag.
På lektionen efter rasten blir det aktiviteter.
Ja!
Förbered er på att städa upp förrådet.
Tills ni lär er att inte tjafsa med mig.
-Men vi har inte gjort nåt. -En persons ofog påverkar alla, Amira.
"Vi har inte gjort nåt."
Hon är så jobbig!
Tyst!
Berätta för Hayat vad som hände.
Utan anledning drog Mona ögonen så här och sa: "Ser du världen som vi?"
Och tjejerna retade mig.
Seham, ta henne till ditt kontor och skriv ett klagomål.
Jag klagar på dem varje dag, och inget händer!
Vad ska jag göra åt det?
Klasskamrater retas ibland. Ge dem svar på tal.
Jameela, vänta på mitt kontor.
De har gått för långt. Det här kan orsaka saker vi vill undvika.
Det löser sig.
Det är farligt att låta mobbningen fortsätta.
-Du ser hur flickorna är. -Seham, livet är fullt av problem.
Hur ska hon klara av livet om hon inte klarar av klasskamrater?
Skriv ett klagomål. Låt henne tuffa till sig.
Snälla, du får pengarna i morgon.
Tjejen! Sa vi inte att kredit inte är tillåtet?
Betala om du har pengar. Blockera inte kön annars.
Hoppsan.
Jag såg dig inte.
-Skämtar du? -Amira.
Bry dig inte om henne.
-Jag ska ge dig en smörgås. -Det handlar inte om smörgåsen.
-Vad har du uppnått? -Tjejen!
-Stick innan jag äter dig till frukost. -Det räcker, Heba.
Kom.
Du är okej, va? Då kvittar det.
Om hon ändå inte var vän med rektorns dotter.
Skit samma.
Ät.
Varför anmälde du Mona? Va?
-Ingen anmäler min teddybjörn. -Jag är ingen björn.
Bara jag får kalla dig björn.
-Okej. -Inte du.
Rektor Hayat, har du tid?
Jag har ett viktigt möte i rätten.
Kom inte till mig med alla problem. Lös det.
Få dem att skriva löften.
BITRÄDANDE REKTOR
Raring, be din far att klaga på dem.
De kanske blir relegerade. Till och med jag är trött på dem.
Nej, jag kan inte besvära min far med sådana problem.
Jag vill bara att de lämnar mig ifred.
Okej, jag ska få dem att skriva löften. Du kan gå.
Stackars flicka. Alla flickor retar henne.
Det är mig det är synd om här.
Hon tar hand om sina domstolsärenden och lämnar ansvaret åt mig.
Ärligt talat passar du som rektor.
KEMI
FYSIK
Äntligen får vi nya böcker.
Som om det spelar nån roll för henne.
Hördu, håll tyst. Annars slår jag dig med Arabisk historia.
Du är så jobbig.
Vart ska du?
Hör på, jag ska ringa Saad från mammas telefon.
Jag vill inte att nån märker det.
Vad romantisk du är.
STÄDSKRUBB
Hej Saad.
Hur är det?
Ser man på!
Jag trodde inte att jag skulle känna igen förrådet.
Vad är detta?
Fröken, vi städade faktiskt.
Förrådet var prydligare innan ni kom. Tillbaka till klassrummet.
Jag kan inte lita på er. Mona, lämna böckerna.
Skynda på. Tillbaka till klassrummet.
Ni två ska få skriva löften. Sätt fart!
Hejdå. Vi pratar senare.
Hejdå.
Kom in, tjejen.
Pengarna.
TAGEN
Han är tagen.
-Han där är söt. -Marzouka, jag gillar ingen av dem.
De är de enda.
Resten är tagna.
-Jag gillar ingen av dem. -Titta.
-Han är snygg. -Nej.
Titta på den här.
-Var? -Han är stilig.
Det är han inte.
Jag vill inte ha den här.
Mina pengar.
-Tror du att det är gratis att titta? Nej. -Jag gillade ingen. Jag vill ha pengarna.
Nästa vecka har jag ett bra gäng.
-Mina pengar. -Glöm det. Gå till lektionen.
Amira. Hördu!
Varför så bråttom?
Jag glömde berätta. Pappa blir utskriven idag.
Redan? Prisa gud att han blev bra.
-Välsigne dig. -Hur mår Saeed?
Han har inte återhämtat sig helt än, men han kommer hem.
Huvudsaken är att han är okej och kommer tillbaka.
-Var Fawzeiyas son på förhöret? -Han skjuter upp dem hela tiden, mamma.
Men rätten fick kvitton på att jag stöder min dotter.
Vi får se hur han förnekar det.
Som tur är är du anställd. Du kommer att vinna.
Han lämnade in en ny stämning.
För vårdnad.
Vad? Han kan inte ta henne.
-Rana, min älskling. -Mahasin visade mig dina betyg idag.
Du borde ha pluggat mer.
Men mamma, jag fick 13,5 av 15.
Det är väldigt bra.
Vadå bra? Vi vill ha förträfflighet.
Du är rektorns dotter. Du måste vara en toppelev,
-inte bara "väldigt bra". -Hon har pluggat hela natten.
-Vad mer begär du? -Mamma, låt mig uppfostra henne.
Förlåt, mormor.
Men året har bara börjat, så vi kan bättra oss.
Gör mig stolt.
Jag hoppas det.
-Kastanjer! -Välkommen.
Oj!
Jag visste att du skulle vara här.
Du är vuxen och gör kastanjer nu, va?
-Ja. -Gud välsigne.
Jag gör även Ma'dous, Saleeg och Molokheya.
Nej, bespara oss röran i köket, och håll dig till att måla med din far.
Jag visste att du skulle säga det.
Jag ska ju vara den bästa kocken.
Må Gud ge dig lycka och framgång, mitt barn.
Goda nyheter. Hon har bara fått A:n i betyg.
Gud välsigne dig. Bra gjort.
Saeed, du måste vila. Du borde inte vara i studion varje dag.
Ja, pappa. Vila.
Inte förrän jag är färdig med din väns present.
Hon fyller år om två veckor. Vi hinner.
Men om jag blir klar tidigt får du chansen att redigera den.
Sen Rana gav henne en gåva
har hon räknat dagarna till att ge henne den här.
-Är inte gåvor en kärleksförklaring? -Jag instämmer.
Du är säkert glad. Du älskar elände.
Du måste vila. Du kom nyss från sjukhuset.
Hör på, raring. Passion dör inte ens efter att man avlidit.
Och de som lever utan passion,
lever en själlös existens.
Är det talet till Wedads lektion?
-Ja. -Varför sköt du upp det tills nu?
Nej, jag har jobbat på det hela dagen, inte bara nu.
Jag ville bara skriva en sista version för…
INKOMMANDE SAMTAL FRÅN PAPPA
Har han ringt dig förut?
Svara inte.
Tills när, mamma?
Tills han inser att rätten inte slår min beslutsamhet
och tills han blir en riktig far och inte försöker vända dig emot mig.
Ring bara när jag säger till.
"Botgöring", inte "botgörning".
Jag ska på förhör imorgon.
Jag hinner inte till skolan.
Jag hoppas att ms Wedad väljer ditt tal.
Då hamnar ditt namn på hederstavlan, som din vän Amiras.
Gör mig stolt.
Jag hoppas det.
Kom inte sent som sist.
-God morgon, herr Atiq. -God morgon.
Hämta frukosten alldeles innan rasten. Sist var den kall.
-Jag lovar. -Gud välsigne dig.
Vem där?
Vänta, jag är här inne!
Utrym! Det brinner, tjejer. Utrym!
Det brinner. Utrym!
BRANDLARM
Skynda, tjejer.
Skynda er, flickor!
Hallå. Jag behöver tillstånd att evakuera skolan.
Det brinner. Jag vill inte få ansvar för flickorna.
Biträdande rektor Seham från gymnasieskola 2300.
Jag behöver tillstånd nu.
Den svarande Hamad Saif har skjutit upp fallet.
Seriöst? Igen?
Jag har åkt fram och tillbaka i månader utan resultat.
Snälla, dämpa dig. Prata med din advokat.
Hallå.
Vad sa du, Seham?
Vad väntar du på? Få dörrvakten att öppna, och få ut dem!
Var är Rana?
Spring härifrån!
Öppna dörren, Atiq!
-Ut, fort. -Skynda på.
Det brinner! Skynda!
-Mashael! -Skynda på!
Gå ner fort!
Skynda!
Ut, fort!
Skynda, tjejen. Var är Mashael?
Heba, varför står du här? Ut, fort!
HEDERSTAVLAN
Varför går ni inte? Gå ner!
-Marzouka, ta med dem ner. Jag kommer. -Okej.
Tjejer, skynda er ner.
Kom igen.
Öppna porten!
Atiq, jag pratade med rektorn. Skäms! Öppna dörren!
Fort, flickor!
Afaf.
Snälla, hjälp mig. Jag kan inte stå.
Afaf.
Atiq!
Mitt ben!
MÅNADENS ELEV AMIRA SAEED
Fort!
Rana! Kom ner hit!
Kom ner!
Rana!
Gå upp!
Öppna dörren!
Kan nån höra mig?
Öppna dörren. Lämna mig inte här!
Rana!
Rana! Heba!
Hjälp mig!
Jag kommer att dö.
Jag…
Rana, varför är du inte där nere med tjejerna?
Det finns ingen kraft eller styrka förutom hos Allah.
Skynda!
Hjälp!
Jag behöver en ambulans!
Ring ambulansen!
-Vart ska du? -Vad vill du?
-Det är kvinnor där inne. -Folk dör.
-Du har ingen rätt att öppna. -Flytta på dig.
Flickor, gå bort från dörren!
Hjälp!
Hjälp oss!
Gå!
-Kom igen, gå! -Snabbare!
Gå upp på taket.
Till taket, fort!
Upp på taket, allihop!
Hur ska jag kunna gå?
Zohour, ingen fara. Vi går upp, okej?
-Lugn. -Jag vill inte vara en börda.
-Lämna mig här. -Säg inte så.
Du är ingen börda, okej?
-Du är ingen börda… -Afaf, taket är låst.
Okej, gå till översta våningen. Jag kommer. Tjejer!
Tjejer! Kom och hjälp era klasskamrater.
Gå upp, så följer jag efter er.
Även om dörren är låst. Kom inte ner.
Lämna ingen tjej!
Ta den här. Täck dig, mitt barn.
Herregud!
Heba! Var är Rana?
Seham, var är Rana?
-Mona, var är Rana? -Jag vet inte.
Marzouka, tack och lov att du är okej. Var är Rana?
-Är det fortfarande tjejer där inne? -Lugn, vi gör vad vi kan.
Vänta där, snälla.
Taket.
Rana.
Tjejer!
Ja, förutom de skadade har en bekräftats omkommen.
De hittade henne inlåst i förrådet. Det kan vara mordbrand.
Afaf!
KATASTROF PÅ FLICKGYMNASIUM
Jag informerade myndigheterna.
Jag ringde rektorn, men porten var låst av dörrvakten.
När biträdande rektorn informerade dig om branden, vilka åtgärder vidtog du?
Seham ringde mig efter att hon hade följt proceduren.
Hon ringde utbildningsmyndigheten och brandkåren.
Var var Amira när branden började?
Jag vet inte. Jag såg henne inte. Jag var på toa.
Så du märkte inte att Amira saknades?
Jag lade faktiskt inte märke till nån. Jag minns bara att jag sprang.
Vad minns du mest av branden?
Jag minns att jag stod där ute
och såg flickorna fulla av glassplitter.
-Vem har nyckeln till lagret? -Den förvaras i lärarrummet.
Inte med nån speciell.
-Och elever kunde ta den när som helst? -Nej.
-Varför hade Amira nyckeln? -Jag gav den till henne.
Hon hade tappat bort sin mattebok. Jag skickade henne för att hämta en ny.
Vem räddade dig under branden?
Fröken Afaf. Hon sa:
"Ut, flickor. Skynda er."
Tills Gud gav oss styrka och vi lyckades fly, men inte alla.
Så ni hörde larmet från klassrummet?
Hon har redan svarat. Varför frågar du igen?
Låt mig göra mitt jobb.
Berätta.
Var ni i klassrummet?
Ja, det var vi.
Hur brändes din hand, Rana?
Jag försökte gå ner för trappan,
sen såg jag att Marzouka försökte få ut en av flickorna från branden.
Jag försökte följa med,
men en banderoll föll ner mellan oss och brände min hand.
Ungefär 40 personer, elever och lärare,
vittnade om att du inte var vid porten när branden började.
Lärarna skickade mig för att hämta frukost.
Om jag ändå hade vetat att det här skulle hända.
Varför hindrade du underofficeren från att rädda flickorna?
Det fanns kvinnor där, och han hade inget tillstånd.
Dörrvakten lämnade kvinnorna till elden.
Tack och lov att du har återhämtat dig, Marzouka.
Välsigne dig, Hayat.
De säger att du har besökt alla.
Gud välsigne dig.
Ni är min familj, och flickorna är mina döttrar.
Folk förstår inte det.
Du är den bästa rektorn vi haft. Du gör ett bra jobb.
Gud välsigne dig.
Du kan inte föreställa dig min sorg för Amira och Afaf.
Välsigne deras själar.
Du såg inte hur Afaf gjorde allt för att föra flickorna i säkerhet.
Och min kära Amira…
Jag sörjer henne.
Du kommer säkert få reda på vem som låste in henne.
-Gud ska vägleda dig. -Ingen vet vem som gjorde det.
Nån vet.
Gud välsigne dig.
-Hej. -Hej.
Jag beklagar.
Amiras mor.
Jag beklagar.
Du ansvarade för min dotter. Hur kunde du förlora henne?
Jag förstår vad du går igenom. Må Gud trösta dig.
Min dotter mådde bra när hon lämnade mitt hus.
Hon gick till din skola, under ditt ansvar.
De satte eld på henne och begravde henne i förrådet.
Var var du?
Svara mig, vem låste in henne?
Vem brände henne och brände mitt hjärta med henne?
Vem dödade henne?
Ditt svar är min tröst.
Svara! Säg nåt! Varför är du tyst?
Svara mig!
Jag lägger dig i Guds händer!
Amira, min flicka.
Jag fattar inte att Amira är död.
Det är en väg vi alla ska gå, raring.
Döden är oundviklig.
Stanna här med mig. Gå inte till skolan.
Jag gillar ditt sällskap.
Raring, det är som det är.
Vi kan inte förändra ödet.
Det har gått över två veckor sen branden.
Vi måste komma till skolan på kvällarna medan restaureringarna pågår under dagtid.
Tyvärr…
…tog branden ifrån oss en bra lärare
och en mönsterelev.
Må de vila i frid.
Det befläckade också skolans rykte.
Därför har jag bestämt att ingen elev får lämna en lektion utan sin lärare.
Ingen lärare får skicka en elev på ett ärende.
Från och med idag
kommer vi inte att ta lätt på överträdelser.
Alla skoldörrarna är öppna.
Den som vill lära sig är välkommen. Den som inte vill kan gå.
Öppna era väskor. Jag måste inspektera dem.
Lämna över alla förbjudna saker ni har.
Rektor Hayat.
Hör på, Seham,
jag ska göra en internutredning för att ta reda på hur katastrofen hände.
Vad kan vi göra som inte polisen kan?
Seham, polisen känner inte till relationerna mellan våra flickor som vi.
Vi bör slutföra deras arbete och vara en förebild för alla skolor.
Cigaretter? Röker du?
Stig åt sidan.
Ge mig dokumenten med alla elever med överträdelser.
Det finns på ett flashminne, för alla dokument blev brända.
Bra. Ge mig det.
Gud hjälpe mig.
-Vad har du? -Mobilen.
Vi skulle ju turas om med att ta med mobilen.
-Det bara blev så. -Fort, göm den.
-Lägg av. Vi åker fast. -Vill du inte sluta?
Stig åt sidan.
Jag hittade ett oroande meddelande på Monas mobil.
VI BRÄNNER DEN STRAFFET BLIR HÅRT
Jag skrev ut konversationerna.
TOG DU ETT FOTO? RADERA DET. DET SER DUMT UT, VI BRÄNNER DET.
KOM INTE SENT
OM DE FÅR REDA PÅ DET DENNA GÅNG BLIR STRAFFET HÅRT
Vår utredning kommer säkert att avslöja hur Amira blev inlåst
och vem som anlade branden.
Hämta tjejerna.
Är det här skrivet av elever eller gangsters?
Ni tre är misstänkta.
Ni lurade in Amira i förrådet och tog ett foto.
Ni kanske låste in henne och anlade branden.
Vad pratar du om?
Du i synnerhet går mig på nerverna. Låt mig tala till punkt.
Det här är era konversationer, eller hur?
Det är tydligt att ni planerade brottet.
Nej, du missförstår det.
Tjejerna ville fira min födelsedag här i skolan.
Jag hade med mig ett ljus.
Det var långt och såg dumt ut.
Jag skickade en bild på det. De skrattade åt mig, så jag raderade den.
Ja. Vi vet att vi har många överträdelser,
så det var därför jag sa till Mona att straffet skulle bli hårt.
Ser man på. Ni är bra på att hitta på historier.
Rektor Hayat, konversationen med bilden finns på min mobil.
Om jag inte får en till anmärkning så ska jag visa den.
Visa mig.
Kan ni titta bort, snälla?
Så jag kan ta fram mobilen.
Här.
-Kan jag få tillbaka mobilen? -Lämna den hos mig.
Mona, stanna.
Seham, ta med de andra och vänta utanför.
-Ta bort smutsen från dina ögonbryn. -Snälla, nej.
-Då kommer de att skratta åt mig. -Vill du att jag ringer dina föräldrar?
Hur var din relation med Amira?
Påminn mig inte om henne,
för jag är väldigt känslig.
-När Amira nämns blir jag känslosam. -För att du känner dig skyldig?
En gång låste du in henne i datasalen.
Jag bara skojade med henne.
DATORSAL
Heba, jag glömde göra matteläxan.
-Du skämtar? -Nej.
Herregud, jag tänkte kopiera den av dig.
-Vad gör vi nu? -Vad ska vi göra?
-Jag tänker!
Det finns bara en lösning.
-Kopiera den från nörden. -Ja.
Amira, ge mig matteläxan innan läraren kommer.
-Jaså? -Ja.
Jag ger dig inte mitt arbete.
Varför inte?
Jag jobbade hårt på det. Varför gjorde ni inte det?
Följ mig.
Hördu!
Jag önskar att vi kunde låsa in henne så att hon missar lektionen.
-Öppna! -Låt det bli en läxa.
Tjejer! Vad försiggår?
Varför gör ni så mot er klasskamrat?
Va?
Tänker ni inte svara?
Vänta på mig vid Sehams kontor. Gå nu.
Jag håller ögonen på er nu.
Om jag nu tror dig, vem skulle vilja göra nåt sånt mot Amira?
Jag kan inte anklaga nån. Jag vet inte.
Hämta Heba.
Vad ville hon?
Jag vet inte, men hon tog upp tidigare överträdelser.
Kände hon inte till dem?
Jag tror inte det, men hon siktar in sig på oss.
Hon vill skylla det på oss.
-Hon vill prata med dig nu. -Vad vill hon?
Ingen aning.
Gå nu.
-Dig har jag varit mest överseende med. -Oroa dig inte, jag tar snart examen.
Lustigt att du tar examen med alla överträdelser.
En omoralisk handling. Vad gjorde du i toabåset med Mashael?
Vi använde bara mobilen. Må Gud förlåta den som anmälde oss.
Vem tror du anmälde dig?
Må Amira vila i frid.
Och det är ett starkt motiv för dig att skada henne.
Nej. Det är sant att jag inte gillade henne.
Alla måste inte gilla varandra.
Men jag skulle aldrig orsaka hennes död.
Jaså?
För mig är du huvudmisstänkt.
Inte på grund av toa-incidenten.
Det finns nåt viktigare. Bevis med din egen handstil.
Är det inte din handstil?
Ska jag påminna dig om vad du skrev?
"Jag önskar att jag kunde radera Amira från skolan och existensen."
Gå, Heba. Dina vänner kan gå. Vi fortsätter imorgon.
"Frid och guds välsignelser över dig."
Tack och lov att du är trygg.
Jag kan inte sova.
Även när jag gör det väcker mardrömmar mig.
Raring, du kommer över chocken.
Vem lever för evigt? Alla dör till slut.
Ta det här pillret.
Det hjälper dig att sova.
Du behöver inte gå i skolan.
Stanna hemma några dagar.
God kväll.
Raring, för Guds skull, din dotter är ung. Ge henne inte sömntabletter.
Rana är stressad och behöver vila.
Sömn är lösningen.
Okej. Du har alltid rätt.
-Hallå. -Ja?
Vi borde kommunicera direkt istället för genom advokater.
-Vi har inget att diskutera. Det är över. -Seriöst, Hayat?
Stämningar och klagomål är inte din grej. De passar inte ditt namn och rykte.
Jag gav dig villigt 1 000 riyal i månaden, och jag litade på dig.
Plötsligt förnekar du det och kräver sex års underhåll?
Och du tror att 1 000 riyal räcker?
Känner du inte till din dotters utgifter? Har du så dålig koll?
Hur har det gått för vår dotter med din "koll"?
Du lämnade henne och skolan i kaos.
Och för vad? För att stämma mig för lite pengar?
Du lät mig inte träffa min dotter, och när du väl lät mig träffa henne
låg hon på sjukhus för brännskador.
Och sen på polisstationen, där hon vittnade gällande sin väns död.
Är det dina moderliga prestationer?
Varför klandrar du mig?
Du kommer aldrig att förstå ansvaret
eller vad jag gör dagligen för hennes bästa.
Vi har inget mer att diskutera. Det är över.
Vi pratar bara i rätten.
Har du gormat färdigt? Samma visa varje dag?
Gud har gett dig överflöd. Du behöver inget från din exmake.
Jag bryr mig inte om hans pengar. Hans nonchalans stör mig.
Han försummade sin dotter i sex år.
Nu har han en annan fru som födde honom en pojke.
Han vill han bygga familjeband på min bekostnad.
Han ska aldrig får träffa henne!
Så här blir det aldrig nåt slut.
Oj, din akt är verkligen full av prestationer.
Du säljer cigaretter till elever.
Du verkar vara en proffssmugglare.
Snälla, det var bara en gång.
Jag är inget proffs. Förlåt.
Glöm det.
Det finns nåt som är viktigare. Vem ritade Amira på tavlan?
Var det inte du?
När Afaf sparkade ut oss ur förrådet ritade Heba Amira på tavlan.
Det var inte jag.
Vem är den jag tänker på?
Vem krossade mitt hjärta?
-Vem tänker jag på? -Klappa händerna!
-Vem krossade mitt hjärta? -Klappa för Mona!
Ställ er i kö
Låt mig se den jag tänker på Den som krossade mitt hjärta
Mitt hjärta togs ifrån mig Jag brukade vara lycklig
Om du vet vem hon är, berätta…
Vad är det här för nonsens?
Är det här en skola eller ett bröllop?
Vilken odåga ritade det här?
Amira, kom.
Tysta!
Jag går och tjuvlyssnar på dem.
Jag har aldrig berättat för nån förutom Heba.
Det var inte som du tror.
Fröken Wedad tröstade Amira efter att ni hade mobbat henne.
Seham stod vid dörren. Hon såg dem och berättade för mig.
Du har en livlig fantasi och ett ruttet samvete.
-Varför hatar du Amira? -Det gör jag inte. Varför skulle jag det?
Vad sägs om fusk på biologiprovet? Var det inte Amira som anmälde dig?
Det är lättare att plugga inför provet. Det här ämnet är lätt.
Kan du hålla käft, eller ska jag klistra din mun?
Tror du att vi har fritid som du? Du är så jobbig.
Ställ tillbaka era skolbänkar.
Jaså minsann?
Stå upp.
Ställ er vid tavlan.
När skrev ni det här?
Hur kan ni ens läsa det? Det behövs ett teleskop!
Ni är bara för mycket. Ni skulle kunna lura djävulen själv.
Amira.
Var Mashael med dem?
Ställ dig upp.
Gå dit.
Jag var bara upprörd den dagen,
men jag är snäll och hyser inte agg.
Dessutom tjallade Amira på oss alla, inte bara mig.
Jag vet inte varför ni hatade Amira och försökte trycka ned henne
bara för att hon är enastående och ärlig.
Det var inget mellan mig och Amira. Jag skulle aldrig ha skadat Amira…
Tyst! Försvinn!
Vad är det, Rana? Vill du inte leka?
Hos Allah söker vi skydd från satan.
I Allahs namn kan inget orsaka skada. Han är den allvetande.
-Vad är det med dig, mitt barn? -Hur länge har jag sovit?
Du tog pillret och somnade direkt.
Försök somna om.
I Allahs namn.
Jag är här. Var inte rädd.
Jag vill att du berättar för rektor Hayat vad du sa.
Höj inte rösten nästa gång, okej?
Nej, hela skolan ska höra att du förstörde mitt rykte!
Varför berättade du för Hayat om meddelandet?
Du vill uppenbarligen förstöra min framtid!
Sänk rösten. Och du tilltalar henne som rektor Hayat.
Du är verkligen oförskämd!
Men jag är inte som du som låtsas vara from.
-Lugna dig! -Släpp mig!
Sluta! Nu räcker det!
Inte ett ord, särskilt inte från dig. Tyst.
Seham, skriv en rapport med alla detaljer.
Mormor.
Var var du?
-Var är du, mormor? -Här.
Ännu en mardröm?
Var Saeed här?
Var Amiras pappa här?
Ja. Varför är du så rädd?
-Det är jag inte. Varför var han här? -Han gav dig en present.
-En present till mig? -Ja.
Jag förstår inte. Varför?
Rana, det är bara en gåva.
Han sa att hans dotter, må hon vila i frid,
bad honom måla en tavla bara åt dig till din födelsedag.
Gud välsigne! Amiras pappa är en riktig konstnär.
Må hans dotter vila i frid, och må Gud trösta honom.
Kom och titta. Gud välsigne.
Vad står på?
Mormor, jag…
Jag vet att du saknar henne. Att skiljas är så svårt.
Det finns ingen styrka förutom hos Allah.
Vad är det? Berätta, raring.
Det är mitt fel.
Jag dödade Amira.
Vad pratar du om?
Dagen då det brann…
Jag var rädd att fröken Wedad skulle välja Amira för hederstavlan.
Jag hörde henne be Amira hämta en mattebok i förrådet.
När hon lämnade klassrummet följde jag efter henne.
Hon gick in och lämnade nyckeln i dörren.
Jag låste in henne.
Vem där?
Vänta, jag är här inne!
Allt jag tänkte på var mitt namn på hederstavlan
-för att inte göra mamma upprörd. -Rana! Du är bara trött.
Det måste vara medicinen din mor ger dig.
Nej, mormor. Jag inbillar mig inte.
Under utredningen var jag rädd, så jag ljög.
Men jag låste in henne.
Om ändå min hand hade blivit förlamad innan jag låste.
Älskling, för Guds skull, för min skull, ingen får nånsin höra det här.
Glöm att du nånsin berättat för mig, okej?
Det är bäst att du sover. Kom och ät lite först.
-Jag svär, mormor! -Kom.
Dina vänner sa att du hatade Amira
och att du retade henne mest.
Det är väl inget nytt? Hela skolan vet att jag inte gillade Amira.
Mina vänner känner mig väl.
Känner du dem väl?
Vad menar du?
Trodde du att det var Amira som anmälde dig och Mashael?
Ja, vem annars?
Lova mig att inte röra henne. Annars relegerar jag dig omedelbart.
Jag ska inte göra nåt. Jag vill bara veta vem.
Mona?
Livet blir bara svårare och svårare.
Det är synd att din nära vän anmälde dig och lade till en överträdelse i din akt.
-Jag tror att hon gillade Amira. -Vem gillade Amira?
Mona?
Mona är en hycklare. Se vad hon har gjort mot mig och Mashael.
Dessutom hatar Mona Amira mest.
Särskilt efter att hon tjallade på Mashael och Saad.
Jag lyssnar.
Mashael har en pojkvän som heter Saad.
I slutet av förra året presenterade hon Mona för en vän till Saad.
Och de två skolkade för att träffa killarna.
Amira visste det.
När de var sena blev Amira orolig för dem och berättade för Seham.
Då gjorde fröken Seham en stor grej av det.
På grund av det tvingade Monas far henne att gifta sig.
Du kan gå.
Mona. Mashael.
Ni har all rätt att hata Amira och vilja bli kvitt med henne.
-Inte så mycket att vi skulle döda henne. -Nej!
Lugn. Jag anklagar er inte.
I er situation skulle jag faktiskt känna likadant.
Särskilt när hon berättade om att ni skulle gå ut med Saad.
Heter han inte Saad?
Stackars Marzouka blev traumatiserad och var arg på er i tre månader.
Ni tycker nog att det inte var nåt jämfört med ert straff.
Din far tvingade dig att gifta dig efter det.
Din far är verkligen sträng.
Hur kunde han gifta bort dig så? Du skilde dig efter två månader.
Vad var poängen?
Enligt era dokument skolkade ni den dagen.
Och alla trubbel ni hamnade i på grund av dejten med Saad
hade jag inte fått reda på om inte Heba hade berättat.
Således är ni fortfarande misstänkta.
Varför berättade Heba det?
För att slippa misstankar.
Heba är inte anklagad för nåt.
Hon har ett motiv. Hat, som ni.
-Inget pekar på att hon var i förrådet. -Jo.
Dagen det brann
gick Amira till lagret för att hämta en mattebok.
Men ingen visste hur hon tappat bort sin.
Men jag vet.
Dagen innan såg jag Heba ta Amiras bok.
Nästa dag sa hon att hon rivit sönder den.
Men Heba kan förneka det.
Även om hon inte gör det
finns det vittnesmål om att hon var i badrummet.
Heba sa att hon fick sin mens efter fröken Wedads lektion
och gick på toaletten.
Det tyder på att hon inte var i förrådet.
Kom in, Heba.
Heba.
Kom in.
Hur som helst måste jag ge den här informationen till polisen.
Jag hoppas att de inte fokuserar på motiv, för då ligger ni illa till.
Rektor Hayat,
Heba lämnade klassrummet efter lektionen och gick på toa.
Men hon gick inte raka vägen.
Hon lämnade klassrummet före mig och gick in i badrummet efter mig.
Tillräckligt med tid för att låsa in henne?
Ja, absolut.
Va? Är du knäpp?
Du tjallade på mig när jag försvarade dig.
Ingen visste om Saad förutom vi tre och fröken Seham.
Hon satte punkt för det, men du tog upp det.
Vadå "ingen visste"? Var det inte därför Mona var tvungen att gifta sig?
-Hon nämnde det aldrig igen. -Var glad att jag stöttade dig
och var vän med en städerskas dotter.
Goda nyheter.
Ni är relegerade från skolan.
Vi har inte gjort nåt.
-Kan du godta min ursäkt, Seham? -Ber du om mig ursäkt?
Minns du när du varnade mig om flickornas mobbning?
Jag borde ha lyssnat på dig
och satt stopp för allt.
Tyvärr trodde jag att mobbningen skulle förbereda dem för livet.
Jag trodde inte att överseendet skulle leda till en tragedi.
Om jag hade tagit itu med mobbarna som du föreslog
hade det inte blivit så här.
Jag hade inte bara förhindrat Amiras död,
jag hade räddat hennes mobbares framtid också.
Inrikesdepartementets talesperson har bekräftat
att omständigheterna kring gymnasieeleven Amira Saeeds död,
inte är relaterade till vad som orsakade branden.
De tillägger att händelsen anses vara en tragisk slump.
Angående straffet för eleven Heba Anwar så uppges hon vänta påföljder…
Vad säger han?
…för hot och dråp.
Domarna kommer att tillkännages.
Vad hände med Heba?
Har du ätit frukost?
Det har du inte, va?
Vi äter frukost tillsammans.
Vad har hänt med Heba? Varför åtalas hon?
Inget har hänt Heba, raring.
Har du tagit din medicin?
Så varken frukost eller medicin? Nu äter vi frukost.
Mamma, det var inte Heba som låste in Amira.
Rana…
För Guds skull, lugna dig.
-Mamma… -Du har varit sjuk i två dagar.
Nu hallucinerar du.
Strunta i henne. Svara inte.
Hon har varit sjuk och hallucinerat. Det är på grund av pillret du gav henne.
Jag hallucinerar inte!
-Lugn. -Jag är inte knäpp.
För Guds skull, kära du.
Jag låste in Amira, mamma.
Jag.
-Jag låste in henne, inte Heba. -Jag vet.
Du kommer säkert få reda på vem som låste in henne.
-Gud ska vägleda dig. -Ingen vet vem som gjorde det.
Nån vet.
Vem?
Din dotter vet.
Rana vet.
Dagen det brann…
Rana! Kom ner hit!
Kom ner!
Rana!
Gå upp!
Amira är i förrådet.
Gå upp!
-Amira! -Gå upp på taket!
Lagret!
Jag är säker på
att Rana vet vem som låste in Amira.
Rana sa att hon var med dig
och hjälpte dig bära en flicka som hade svimmat.
Att det var då hon blev skadad.
Det är vad som hände,
och det ska du säga när du återhämtat dig och ger ett uttalande.
-Jag kan inte säga… -Marzouka, lyssna noga.
Din dotters akt är fylld till brädden med överträdelser.
Och hon är vän med bråkmakare.
Jag minns att Amira berättade för mig att din dotter skolkade.
Det kan ses som ett motiv för att hämnas på Amira.
Du vill nog inte att det nämns.
Det gynnar inte nån av er.
För att inte nämna allt smuggelgods, mobilerna i ditt rum
och katalogen med pojkar.
Jag tror inte att du och din man vill bli avskedade
och sova på gatan.
Det behöver inte nämnas att Rana visste att Amira var inlåst i förrådet.
Förstått, Marzouka?
Vad menar du?
Satte du dit henne?
-Hon förtjänar straff. -Trots att hon är oskyldig?
Vem kallar du oskyldig? Hon är en skamlig flicka.
Men hon låste inte in Amira eller orsakade hennes död!
Ingen orsakade Amiras död.
Amiras tid var kommen. Hennes död var oundviklig.
Hör du dig själv?
-Inser du vad du säger? -Vad vill du att jag ska säga?
Att jag inte uppfostrade dig? Att du ska in i finkan?
Är du inte glad att jag undanröjde dina misslyckanden?
Men jag var inte misslyckad.
Du gjorde mig till en mördare.
Jag var ett misslyckande bara i dina ögon. Jag var aldrig tillräcklig.
Jag var tvungen att vara bäst eller inget alls.
Annars duger jag inte som rektor Hayats dotter.
Så för att vara dig till lags
var jag tvungen att göra mitt livs misstag.
Jag låste in henne för att vara bäst och tillfredsställa dig!
Det är ditt fel. Du är orsaken till att jag gjorde det.
Pappa.
-Varför gav du dig själv tillkänna? -Jag kanske bara ville kunna sova.
Och kanske för att en av oss måste sätta stopp för lidandet.
Men du har aldrig skadat nån förutom den dagen.
Du tänker som min mamma.
"Det var bara ett misstag. Vi går vidare."
Heba, du och Mona gjorde många misstag.
Det vet du.
Men mitt misstag var större.
Jag såg dig håna och mobba Amira varje dag.
Jag vågade aldrig säga nåt.
Alla tjejer var rädda och tysta om att du mobbade Amira.
I slutändan
blev jag också som er,
och jag orsakade hennes död.
Det kanske är dags att de som inte står upp för rättvisan
ställs till svars?
REKTOR SEHAM GHALEB
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
SKOLAN VÄLKOMNAR ALLA BESÖKARE
STÄNGT
-Håll i. -Jag har ingen lust.
-Jag lärde mig cirkeldansen. -Visa.
Vem lärde dig det där?
Fort!
Hörni!
Cigaretter?
Gå till rektorskontoret! Vi ska ringa era föräldrar!
Nej, för Guds skull.
-Min pappa får inte veta. -Nej.
Jag hamnar bland dödsannonserna.
Snälla, vi ska inte göra om det. Det här är sista gången.
Jag släpper det nu.
Men om det händer igen får ni skylla er själva.
-Förstått? -Ja.
Gå till klassrummet. Ge mig cigaretterna.
Gå till klassrummet.
Hördu.
Fördärva inte tjejerna bara för att du bor här.
Det ska inte upprepas.
Vem där? Vänta, jag är här inne!
Vänta!
FROM THE ASHES
Undertexter: Daniel Rehnfeldt