Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
FILMET PÅ
HOLD OMRÅDET RYDDIG
En stor applaus for kveldens makeløse vert,
Hannah Gadsby!
Hei sann!
Hei og takk!
Takk skal dere ha.
Jeg trenger visst ikke gjøre mer her. Tusen takk, London, dere vakre poteter.
Se på dere. Jeg digger dere.
Hallo, Alexandra Palace. Allie Pallie!
Sist Netflix samlet så mange transpersoner,
var det for en protest, så…
Fremskritt.
Og det er derfor vi er her.
Det finnes en opprinnelsesmyte bak denne kvelden.
Alle elsker opprinnelsesmyter.
Så jeg skal opplyse dere.
For noen år siden slapp Netflix en utrolig transfobisk standup-spesial
fra en av favoritt-provokatørene sine og…
Og det skapte reaksjoner.
Sterke reaksjoner.
Og for å være ærlig så involverte jeg meg ikke i begynnelsen.
Jeg…
Jeg… Og jeg er ikke stolt av dette, men jeg er en kulturell tøffel.
Jeg sier: "Ja, kjør på, jeg bare står her borte…
…og ser på."
Men så ble navnet mitt trukket inn i samtalen. "Faen heller."
Så…
Så jeg skrev et kraftig formulert brev…
…og sendte det til Netflix.
Jeg tror det kalles
å bite hånden som mater deg.
Eller å slå oppover med tenna,
noe du vanligvis ikke får gjort to ganger, men jeg har en god tannlege, så…
Her står vi.
Og jeg skal ikke lyve.
Jeg gikk kanskje ut litt vel offensivt.
Jeg sendte det direkte til Netflix-pappaen min.
Jeg kaller ham det, for Netflix er som en familie
når du er inne i varmen.
Det føles som en stor familie.
Og som de fleste familier liker de ikke de skeive barna sine.
Jeg sendte det direkte til Netflix-pappaen min, og jeg sa:
"Dra til helvete, Ted."
Litt offensivt.
Til mitt forsvar er jeg Steinbukk med månetegn Fiskene…
…og stigende Kreps.
Som er det samme som autistisk. Så jeg…
Jeg kan slite litt med tonen.
Brevet hadde flere poeng.
I et av dem kalte jeg Netflix en amoralsk algoritmekult, noe
jeg står for.
Og så nevnte jeg så vidt
bare sånn helt i forbifarten
at jeg har trøkket ut dritt med mer ryggrad enn Ted.
Og…
Ja.
Dere applauderer meg nå,
men jeg bare…
Det var nok ikke riktig tone.
Men igjen, til mitt forsvar, i hodet mitt låt det lekent.
I hodet mitt så jeg for meg en kjekk liten bæsj.
Med en utrolig god holdning, muligens en flosshatt.
Lett og lekent fra min side, men…
Slik ble det ikke lest.
Jeg skrev det kraftig formulerte brevet og la det ut på Instagram.
For det var… Jeg trodde ikke det ville slå tilbake på meg der.
For jeg ringte ikke til ham direkte.
Jeg dro ikke hjem til ham.
Jeg utfordret ham ikke til duell.
Ikke sant? Jeg…
Jeg la det ikke engang ut på Twitter.
Ikke sant? Ja, akkurat, Twitter.
Twitter.
Ja, jeg kaller den agnbøtta ved sitt gamle navn.
Og jeg…
Det var bare Instagram,
men russiske medier fant det og spredte det. Jeg leste det ikke.
Så skjedde noe fantastisk.
Noen oversatte den russiske nyhetssaken
tilbake til engelsk.
Og mine opprinnelige ord overlevde ikke prosessen.
Mhm.
Jeg trøkker ikke lenger ut ting med mer "ryggrad".
Jeg trøkker ut ting
som er seigere.
Det er et helt annet bilde, ikke sant? Det er…
Det er ikke lenger dette.
Det er å skryte av eksplosiv diaré.
Og det høres ut som om jeg utfordret ham til duell.
Det andre utrolige som kom ut av alt oppstyret,
var denne kvelden. Det er…
Ja.
Netflix sa ja til å jobbe med oss for å lage en kveld
med en hel haug strålende og varierte kjønnskeive artister,
og det gleder meg stort å presentere dette for dere.
Det gjør ikke opp for det. Det er ikke nok.
Bare én kveld. Altså…
Du meier ikke ned Amazonas og planter et tre.
Dette er karbonkompensasjonsprogrammet, skjønner dere?
I kveld har vi en rekke komikere fra hele verden,
alle slags ulike stiler.
Det er en buffet, og jeg gleder meg til å dele dem med dere i kveld.
Er dere klare for det, Allie Pallie? Ja, det er dere.
Første artist har kommet helt fra den andre siden av dammen,
men som australier er jeg ikke imponert.
Men de har fortsatt gjort en større innsats enn dere, så det…
Ta vel imot Jes Tom!
Herregud, hva skjer, London? Hvordan har dere det?
Jøss. Jeg heter Jes Tom. Jeg er transe. Synes det?
Ikke svar!
Det var en test, dere besto. Gjør jeg?
Dust.
Jeg har gått på testosteron i fire år, noe som forklarer hvorfor…
…hvorfor jeg har bart som en skolebølle.
Jeg begynte med testosteron rett før pandemien.
Det var lenge å sitte alene på rommet og stirre på den ene skjeggstubben min.
Jeg har tenkt på
hva om jeg aldri får skjegg, bare ett langt hår som blir lengre og lengre?
Dere kan se det helt bakerst i rommet.
Noe som skjer når du tar testosteron, er at du blir veldig kåt.
Og det er morsomt, for jeg trodde allerede jeg var kåt fra før.
Men jeg knuste glasstaket.
Ja. Dere kan klappe for det.
Et mindre kjent faktum om testosteron er at det kan endre folks seksuelle legning,
for Gud liker en god narrestrek.
Så etter et helt liv som praktiserende lesbisk
blir jeg nå for første gang noensinne tiltrukket av menn.
Jeg elsker at alle i publikum, skeiv, streit, bi, cis eller trans,
synes det er ille.
Alle bare: "Går det bra med deg?"
Det er sprøtt å plutselig bli tiltrukket av menn.
Testosteron må ha endret hjernen min,
for før så menn ut som store rektangler for meg.
Og nå synes jeg rektangler er skikkelig sexy.
Jeg er på et interessant punkt i livet. Jeg er på topp seksuelt
både som 16 år gammel gutt og 30 år gammel kvinne.
Jeg er i min LTH-periode, "lesbe til homse".
Ja.
Folk trenger et øyeblikk på å finne ut hvilken del det er greit å le av.
Og jeg lærer mye.
Lesbiske og homofile menn er kulturelt forskjellige.
Homofile menn elsker musikaler, lesbiske elsker traumer.
Og aldri skal de to møtes.
Jeg har mye å lære.
Jeg må lære å være en sexy homofil mann, og det er vanskelig.
Er det noen homofile menn her?
Herregud.
Ikke nok til at dere kan juble.
Det er vanskelig å være en sexy homofil mann. Enklere å være sexy lesbisk.
Jeg sier ikke at lesbiske ikke er sexy.
Jeg sier at lesbiske er mer åpne.
Som lesbisk er det mest sexy jeg kan gjøre å vite når og hvor jeg er født.
Kanskje ha spilt piano som barn og ha det…
…i fingrene.
For å være sexy homofil mann, må du være en ciskjønnet mann på testosteron.
"Vil ingen se horoskopet mitt?
Jeg har stellium i Steinbukken i offentlighetens tiende hus.
Det betydde noe der jeg kommer fra."
De studiepoengene overføres ikke.
Sexting med menn er veldig forskjellig fra sexting med kvinner.
Om det er rart at en ikke-binær person
forteller "menn er sånn, kvinner er sånn"-vitser,
så bare anta at alt jeg skal si, er galt.
Men når det er sagt, så er sexting med kvinner en kunst.
Den består av tre akter.
Den aristoteliske, med narrativ utvikling, karakterutvikling.
Vi vokser i samme retning.
Vi er annerledes etterpå.
Vi har forandret oss sammen.
Det er vakkert.
Sexting med menn er som et billedkort av et eple
hvor det står "eple" under.
Men i stedet for et eple er det en pikk, og ikke…
Ikke en pen, tydelig pikk,
men i et mørkt rom, bakgrunnsbelyst, med joggebukser og blitz.
Menn kan ikke lese, det er greia.
De kan ikke lese.
Jeg har lært at kjønn er veldig vilkårlig, basert på ting jeg gjør.
Jeg er mann hvis jeg bruker hatt,
kvinne hvis jeg bestiller hibiskus-iste.
Noen ting er kinkige.
Å bruke offentlige toaletter. Her må kjønnsmatte til.
Hva har jeg på meg? Hva bestilte jeg på kafeen?
Dette er kontroversielt. Jeg foretrekker damedoen,
for jeg er ikke et dyr.
Skjønner dere?
Jeg er ikke et beist. Jeg er ikke et dyr.
Jeg vil ikke gå på herredoen og bruke det hjemsøkte avlukket innerst.
Jeg vil ikke vite hva de veggene har sett. Det er ikke en del av reisen min.
Så jeg foretrekker damedoen, og… Jeg bruker fortsatt ofte munnbind,
for folkehelsens skyld, og for at folk ikke skal forelske seg i meg overalt.
Det er en byrde. Dere forstår nok ikke.
Nylig var jeg på en filmpremiere, selvskryt, og…
Jeg var ikke i filmen.
Jobben min nå er å dukke opp der det er mer berømte folk og si: "Og meg!"
"Hannah Gadsby"
Jeg var altså på en premiere. Jeg gikk på damedoen,
og en vakt stiller seg foran meg og sier: "Unnskyld meg.
Dette er dametoalettet."
Og jeg sa: "Herregud, jeg beklager så meget.
Jeg visste ikke at du var en alliert.
Jeg ante ingenting. Noen purk er snille…"
Nei da, jeg tuller.
Se det for dere.
Har du blitt overvåket så tett at identiteten din blir bekreftet?
Ganske interessant. Jeg er Jes Tom, folkens. Tusen takk.
Dere har vært fantastiske. Takk.
Jes Tom!
Ja!
Jeg er ganske sikker på at de fleste av dere kjenner neste artist.
Hun er et enormt talent,
og jeg håper flere vil få øynene opp for henne og elske henne.
Hun er utrolig. Chloe Petts!
Hei sann!
Har dere det bra?
Ja!
Kjære vene, så hyggelig å være her.
Jeg heter Chloe, og jeg er usedvanlig skeiv.
Takk til den som jublet, fantastisk. Resten av dere er homofober. Ok.
Hvor er alle de skeive?
Urovekkende sterkt oppmøte. Hvor er alle streitingene?
Nei, dere høres mer skamfulle ut.
Riktig.
Nei, jeg elsker at det er streite her. Velkommen.
Jeg liker det. Det er fint å kunne dele kulturen vår med dere.
Lære dere sjargongen. Min er enkel.
Jeg er en maskulin lesbisk, enkel å forstå.
Det betyr bare at jeg havner i kleine sosiale situasjoner.
Jeg var på hotell, og resepsjonisten sa: "Kan jeg hjelpe deg, sir?"
Jeg sa: "Hør her, søta.
Ikke vær flau, men det er 'frue'."
Han sa: "Herregud, beklager så mye, sir."
Men jeg elsker det. Det er storartet.
For det gir meg tilgang til en fantastisk liten ting
kalt mannlige privilegier.
Og det er bra greier, sir. Helt nydelig. Gi meg en. Kom igjen.
Herregud…
Han besvarte knokehilsenen. Hater kvinner.
Nei da. Jeg vet at jeg har mitt eget privilegium,
nemlig tilgangen til det kjærligste uttrykket i språket vårt.
Alle feminine ciskvinner, dere vil aldri få oppleve dette.
Det kjærligste uttrykket i det engelske språket.
Går inn på en fastfood-sjappe, de sier: "Hva skal det være, sjef?"
Ikke rart dere er så selvsikre.
Jeg går ut og føler meg som sjefen i mitt eget liv.
Iblant går jeg dit bare for å si: "Ingenting, jeg er vegetarianer.
Du har gitt meg alt jeg trenger."
Jeg er vegetarianer. Noen flere?
En veldig stolt en foran her.
Noen veganere?
Ok, det er flott. Sikkert flere, de er bare for svake til å juble.
Og hvor er kjøtteterne?
Akkurat.
Det er lyden av protein.
Jeg elsker dere.
Skulle gjerne vært en av dere, for jeg er en vegetarianer som spiser kjøtt.
Én gang hver tredje måned
spiser jeg et lite stykke kjøtt for å se om det smaker bedre enn klimaet.
Men det gjør folk sinte, du skal være moralsk konsekvent,
være én ting, så de kan kategorisere deg.
De sier: "Du er ikke vegetarianer.
I beste fall er du flexitarianer, Chloe."
Og jeg svarer de sinte, stridslystne folkene det samme.
Sent i tenårene og tidlig i 20-årene smakte jeg penis hvert kvartal.
Det gjorde meg ikke streit. Det samme gjelder her.
Dere kaller meg ikke "homofleksibel", eller hva?
Det er vanskelig å vite hva kjønnsidentiteten min er.
For nå som jeg har mannlige privilegier, er jeg redd for å være giftig mot kvinner.
Nei, sett deg!
Det var en test, og du feilet stort.
Store valpevibber her borte.
Nei, kjønnsidentiteten min er vanskelig å vite.
Det stedet jeg føler meg mest komfortabel og mest meg selv,
er på et bryllupsdansegulv.
Min favoritt-transportform er å skli på knærne
omgitt av store mengder kløft. Elsker det.
Men det er vanskelig å vite hvem jeg er.
Jeg identifiserer meg som kvinne, men ikke alltid.
På dansegulvet identifiserer jeg meg som en mann med slips på hodet.
Sånn er jeg bare.
Jeg elsker bryllup, særlig streite bryllup.
Elsker dem, for jeg føler meg som midtpunktet i streite bryllup.
Og jeg vet at det burde være bruden, men…
Det å være den eneste kvinnen i herredress
får streitingene til å tro at du er den mest interessante de har møtt noensinne.
Kvinnene som sier: "Jeg har hatt en seksuell opplevelse med en kvinne."
Og mennene spør meg om jeg kan anbefale en pale ale.
Og det er ikke bare de voksne.
Barna også. De er de første som fatter interesse for meg.
På et tidspunkt på ettermiddagen er alle foreldrene dritings,
og barna bare springer tøylesløst rundt.
Som villdyr, det er som Fluenes herre. De sniffer sorbet.
Shotter appelsinjuice gjennom øynene. De er helt over styr.
Og i det øyeblikket oppstår et maktvakuum
som enhver voksen kan tre inn i og gjøre seg til barnas konge.
Det er enkelt å bli barnas konge.
De er lette å imponere. Vis dem Candy Crush,
så følger de etter deg som om du er Rottefangeren.
Og så har du en gjeng barn til å jobbe for deg mens du slapper av.
Jeg får dem til å samle konfettikanoner til senere bruk.
Holde ølen min mens jeg danser Macarena.
Noen ganger tar jeg dem med på musikalen Frost,
for det ser rart ut å dra alene igjen.
Men så legger de seg,
og neste gruppe som fatter interesse, er de streite mennene,
for de har sett hvor gøy barna hadde det, og vil være med på moroa.
For er ikke menn bare forvokste barn?
Alle de streite fyrene kretser rundt meg som et YO! Sushi-transportbånd.
Og jeg forsyner meg selv.
Og det er aldri menn av kvalitet. Det er alltid en fyr som heter Josh.
"Josh her, jeg liker finans, Bitcoin og å gå uten sokker i joggesko."
Og jeg sier: "Hei, Josh, hyggelig. Står til?"
Og Josh, den kjedeligste mannen du noensinne har møtt i ditt liv,
vil, og det slår aldri feil, presentere kjæresten sin,
som er den vakreste,
mest talentfulle, vakre kvinnen du noensinne har sett i ditt liv.
Jeg tenker: "Blunk to ganger om jeg skal få deg vekk.
Det er et samfunn av lesbiske som tar deg imot.
Det blir en ære og et privilegium.
Hva liker du egentlig ved Josh?"
"Tja, han er snill. Husker alltid bursdagen til moren min."
"Lesbene kan gjøre det, pluss å gi deg en orgasme. Kom igjen."
Etter mange bryllup har jeg innsett hvorfor streite menn elsker meg.
Det er fordi jeg er nyttig for dem under bukettkastingen.
Alle kjenner bukettkastet, men jeg skal forklare det i tilfelle noen lurer.
Før bukettkastingen samler alle de ugifte kvinnene seg på dansegulvet.
Bruden står foran dem, med ryggen til.
Hun kaster buketten sin ut i havet av ugifte kvinner.
Den som tar den imot, er den neste som blir solgt.
Jeg har en fordel i bukettkastingen. Jeg er svær, og tørst på streitingblod.
I fjor var jeg i tre bryllup. Tok fem buketter.
Dere skulle sett det. Jeg lar de ugifte kvinnene går før meg.
De samles på dansegulvet, og luften dirrer av spenning.
"Jeg lurer på hvem av oss det blir."
"Håper det blir meg."
"Jeg har øvd i hagen i hele år."
Og så tråkker jeg inn.
Prosecco-glassene begynner å riste.
Bestemor begynner å gråte.
En av kvinnene sier: "Sikker på at du er i rett kategori?"
"Jepp. Kast blomstene mine, for faen."
Bruden kaster blomstene, og alle de streite mennene
strømmer til og løfter meg, som et rugbylag.
Dere har vært supre. Jeg er Chloe Petts. God natt, takk!
Jepp.
Chloe Petts!
Ja!
Ja visst!
Ser dere hva jeg mener?
Du er ganske ivrig, kompis.
Han er altså ikke plantet der.
Han er bare litt ivrig.
Du heter vel ikke tilfeldigvis Josh?
Ja. Akkurat.
Ålreit.
Neste nummer er en fantastisk artist fra New York.
Subtil storslagenhet. Gi en rungende applaus for Asha Ward!
Hva skjer, London?
Det er kult å være her.
Ok, jeg røyket meg litt for høy før dette.
Så det føles sprøtt.
Men dere liker gress, hva? Dere røyker gress her?
Jeg elsker gress, men det er på tide å kutte ned på røykingen.
For jeg føler at jeg røyker så mye at det gjør meg dum.
Her om dagen fortalte en venn meg at de strevde med dysmorfofobi,
og min reaksjon var: "Å, heldiggris."
Jeg sa: "Du kan rane banker med det."
Det var det jeg sa.
Kroppsdysmorfisk lidelse er ikke sånn det høres ut.
Jeg trodde de mente at de kunne skifte form.
Jeg sa: "Faen, så kult for deg."
Nei, men jeg har virkelig kuttet ned på røykingen.
Og det er kult. Det har motivert meg til å ta mye mer
ketamin.
Jeg elsker ketamin. Jeg kan ikke ha ketamin eller Pop-Tarts i huset.
I stedet for å si at jeg er hekta på noe, sier jeg at jeg ikke kan ha det i huset.
Jeg innså at jeg snorta for mye da jeg sa ting som:
"De må begynne å lage kokain til store personer."
Jeg var arbeidsledig en stund, tro det eller ei.
Jeg nådde bunnen av arbeidsledighet, når du begynner å lage beats på PC-en.
Etter en stund begynner det å høres bra ut.
Det var faktisk Four Loko som penset meg inn på musikkproduksjon.
Det er en alkohol for folk som ikke bryr seg om liv eller død.
Har du vært full og lekt deg med GarageBand
og laget noe som høres ut som Avicii?
Det var det jeg gjorde.
Jeg hadde altfor mye fritid.
Jeg meldte meg på kickboksing.
Jeg måtte slutte umiddelbart.
For en voksen mann ga meg juling.
"Det der kan ikke være lovlig.
Det føles ulovlig."
Det er sprøtt.
Tidligere jobbet jeg hos en barnetannlege.
Tenk om jeg sa: "Og jeg var tannlegen."
Nei, jeg jobbet i resepsjonen, som en vanlig person.
Jeg brukte vape-pennen min der.
Det er noe med å bli høy og se barn gå til tannlegen.
Det er som å se en naturdokumentar.
Men jeg visste at jeg ikke ville vare lenge i den jobben,
for en dag fikk jeg en e-post med emnet "faksmaskin".
I store bokstaver.
Jeg klikket på den. "Hva kan det være?"
Bare én setning.
"Hvem har sølt smør i faksmaskinen?"
Jeg tilsto aldri,
men sjefen min visste at jeg var den eneste der
som ikke var redd for å spise krabbeklør på jobb.
Det ser ikke bra ut for meg.
Før det underviste jeg i impro på en jødisk sommerleir,
noe som er sprøtt, for jeg driver ikke med impro, og jeg er ikke jødisk.
Sånn fungerer nettverking.
Faren min er også skeiv, noe som er veldig nyansert av meg.
Vi er de eneste skeive i familien, så det føles som om vi er kollegaer.
Ikke sant?
Jeg har bare datet én mann, og da han var utro,
lot jeg som jeg var sint.
Jeg sa: "Nå er du i trøbbel, unge mann."
Jeg er generelt dårlig til å date,
for jeg er dårlig til å flørte, særlig på SMS.
Jeg er bare så glad for at den jeg liker, også liker meg.
En gang tekstet jeg en jente jeg likte.
Hun skrev at hun ville gå ned på meg.
Jeg tenkte: "Det er fantastisk, jeg må fortelle det til familien."
Jeg er også dårlig til å gi datingråd, for jeg er gal.
En gang sa venninnen min :
"Fyren jeg liker, tekster ikke tilbake, men han er aktiv på Instagram."
"Det er sprøtt", sa jeg. "Har du prøvd å kontakte moren hans?
Hun vet nok hvor han er.
Send henne en melding på Candy Crush."
Ikke sant?
Vet dere hva som er flaut som ikke burde være det?
Å puste dypt.
Har du noen gang blitt fersket mens du pustet dypt inn?
Særlig om de fersker deg i utpustet.
Hvorfor føles det som om du så rumpehullet mitt?
Det er sinnssykt.
Jeg har drukket meg full oftere,
men ikke på den usunne måten. På en morsom måte.
Helt alene.
Det er vilt, for jeg har en hund, og jeg kan ikke gå tur når jeg er full.
Jeg veiver med bæsjen som en veske.
Hun bjeffer på folk.
Jeg roper også etter dem. "Hvem er vi sinte på?"
Takk, jeg er Asha Ward.
En siste applaus for Asha Ward!
Jeg gleder meg til å presentere neste artist.
Ta vel imot DeAnne Smith!
Ja! La oss bare sette i gang.
Folkens, jeg synes det er merkelig at russere er så anti-homofile.
De fant jo opp konseptet
med en kvinne inni en kvinne,
inni en kvinne, inni…
Jeg visste dere ville forstå. Jeg trengte ikke engang vise med fingrene.
Ok. Den første vitsen er ute av sekken. Dette er bra. Det går bra.
Jeg sliter med angst. Jeg kjenner på det ofte.
Jeg kjenner på det akkurat nå. Men jeg er også…
Jeg vil ikke si det mer, det høres så negativt ut.
Jeg vil skifte fokus. Ikke bruke "slite".
Prøv det du også, om du har det problemet. Jeg skal ikke si: "Jeg sliter med angst."
Jeg skal si: "Hjernen min glitrer med mine innbilte farer."
Den er mektig, den er magisk, den er mystisk!
Og jeg har altfor høye krav og forventninger til alt jeg gjør.
Akkurat nå føler jeg meg knust
av ansvaret ved å holde en mikrofon i dette øyeblikket i historien.
Alt annet enn å oppfordre til global revolusjon
føles litt selvgodt, skjønner dere?
Ja.
Ok, så vi er enige.
Jeg håper vi er enige om hva det betyr når jeg sier det.
Hva skal jeg gjøre, snakke om pupper?
Jeg ble operert for ikke så lenge siden.
Ja, jeg skal det!
Jo da, takk!
Og hvis dere ikke vet hva det betyr,
så hadde jeg pupper før, og uten at de hadde gjort noe galt,
så fjernet jeg dem.
Folk pleier å klappe for det,
men det var ikke noe jeg gjorde for fellesskapets beste.
Jeg tenkte kun på meg selv.
Akkurat nå, i dette rommet,
har vi mistet
et par lekre hyller.
Jeg gjorde det mot oss.
Vi trenger all den gleden vi kan få, og jeg røsket den ut av hendene våre.
Og for hva da?
Jeg går ikke over. Dette er sånn det blir.
Dette er min endelige form.
Bare en snål liten fyr.
Jo da. Ålreit!
Ikke…
Ro dere ned, alle lesbiske. Jeg…
Men "snål liten fyr" er kjønnsidentiteten min, og dere må respektere det.
Jeg har blitt kalt "de/dem" mot min vilje siden 2005, ok?
Jeg føler meg utenfor samtalen som foregår.
Jeg prøver bare å ha det gøy, men ikke alle gjør det.
Jeg traff en som sa: "Hei, jeg heter Jess. Hun/henne."
Veldig oppriktig.
Og jeg svarte:
"DeAnne. Snål liten fyr."
Og da fikk Jess sammenbrudd.
Jess sa: "Snål liten fyr. Må huske det og respektere det."
Du trenger ikke det.
Vi trenger ikke respektere alt de/dem gjør.
Jeg har tatt noen sprø valg.
Da jeg opererte meg, valgte jeg å droppe brystvortene.
Visste dere at man kan gjøre det? Jeg står her foran dere uten brystvorter.
For under operasjonen så blir de fjernet.
De er av. De ligger der borte.
Og så gjør de dem om til "mannebrystvorter".
Jeg vet ikke hva det betyr.
Har de høyere lønn? Hva er det…
Hva er en…
Mannebrystvorter dominerer enhver samtale.
Hva…
Jeg trenger ikke mannebryster. Det er ikke den energien.
Jeg vil at kjønnet mitt skal være nesten den samme følelsen du får,
når du ser ordet "zucchini".
Jeg vil at dere…
"Er det riktig?
Ganske kult, for så vidt. C-C-H i midten.
Det er ikke mange som har det.
Kanskje det er italiensk." Jeg…
Gjør meg en tjeneste, bare gjør én ting for meg.
Jeg vil at dere tenker på brystvortene deres.
Tenk på dine egne brystvorter. Og jeg kjenner dere ikke.
Kanskje dere kom hit for å glemme brystvortene deres,
for å slippe byrden det er å tenke på dem.
De ser merkelige ut, ikke sant?
De er merkelige. De ser rare ut!
Og dere trenger ikke brystvorter.
De brystvortegigantene vil at dere skal tro det,
men dere trenger ikke…
Jeg liker å snakke om disse tingene,
for jeg håper at det styrker troen deres på dere selv
og minner dere på at kroppen deres er deres egen.
I en så stor sal må det være noen
som nøler med å skifte frisyre eller å få seg en tatovering.
Til dem vil jeg si: Bare gjør det, jævla pyser.
Jeg har ikke brystvorter. Forstår dere det?
Forstår dere at jeg har null brystvorter?
Ingen brystvorter.
Når jeg tar av meg skjorta, ser det ut som enda en hudfarget skjorte.
Det er merkelig.
Du ser at noe ikke stemmer, men du ser ikke hva.
"Har du barbert øyenbrynene dine?"
Det er den energien.
Umulig å se på meg om jeg fryser.
Jeg kunne…
Det er fortsatt mulig. Jeg kan tatovere meg på et senere punkt.
Hvis jeg trenger det, visuelt sett.
Min beste idé akkurat nå er en QR-kode.
Skann den, så går den til en NFT av min gamle brystvorte.
Er det moro?
Den bare spinner rundt, alene.
For et utrolig bilde å plante i tankene deres.
Til sist vil jeg benytte anledningen til å si
at hvis dere ikke tror på de vanvittige hyllene mine,
så finnes det fotobevis.
Dere kan sende meg en e-post
på siiickrack@gmail.com.
"Siiick" med tre i-er, og jeg er helt seriøs.
Takk.
DeAnne Smith!
Ja!
Absolutt!
Det var noen vanvittige hyller.
Jeg savner dem.
Personlig er jeg veldig glad for den nye samtalen rundt kjønn.
Jeg liker at det er flere måter å identifisere seg på,
for det føltes litt klaustrofobisk for meg før.
Jeg vet ikke fortsatt ikke hva jeg…
Jeg har ikke valgt noe lag.
"Kjønnsflytende", men også…
Skjønner dere?
Det er…
Det er en meg-greie.
"Ikke-binær" funker på en måte, i teorien,
men uttrykket "ikke-binær" plager meg.
For å definere deg selv ut ifra hva du ikke er…
…er grunnleggende i binær tenkning.
Og…
Om jeg fikk finne på et kjønn selv, ville det vært kjønnsoverrasket.
For det har ikke noe å si.
Jeg får høre alle sammen, hver dag.
Hun/henne, han/ham, de/dem, hver dag.
Ikke sant? Og ingen av dem fornærmer meg, men alle overrasker meg.
De… Det er…
Så jeg tenker: "Ok, greit, hvorfor ikke?"
Hver gang jeg treffer en ny person, er det som en kjønnsavsløringsfest.
Jeg har bare ikke noe forhold til kroppsdelene mine.
Og jeg snakker ikke bare om de intime delene.
Alt sammen.
Jeg har fjernet mandlene, jeg har…
Jeg bryr meg ikke. Jeg har ikke tenkt på dem siden.
Jeg har fjernet blindtarmen. Galleblæra. Til helvete med dem.
Om noen ba meg fjerne livmoren min, så greit! Sleng den ut med resten.
Men jeg beholder flaskeåpneren, for jeg har…
Jeg har mye glede av den. Jeg…
Jeg synes det er veldig søtt at mange menn plutselig er
så opptatt av kvinnesport.
Det er nytt.
Veldig nytt.
Tanken på at menn blir til kvinner så de kan dominere kvinnesport.
For å få alle de fantastiske frynsegodene man får i kvinnesport.
Alle frynsegodene!
Frynsegoder, som for eksempel… Kvinner får mange frynsegoder i…
De får kyss og alt mulig. Hvem…
Hvem vil ikke ha et kyss? Hun, tydeligvis. Utakknemlig.
Jeg synes det er uoppriktig.
I 2012
ble en hest
kåret til Årets idrettskvinne i Australia.
En jævla hest!
Glem kromosomer, den megga har fire bein…
…og er også en hest!
Jeg gleder meg til å presentere neste gjest for dere.
Helt fra Portland i Oregon,
ta vel imot Mx. Dahlia Belle!
Takk!
Tusen takk. Så snilt av dere.
Jeg vil be om unnskyldning på forhånd, for vi har veldig kort tid sammen i kveld.
Men jeg er kontraktsmessig forpliktet til å si at jeg vet
forskjellen på meg selv og en ikke-transkjønnet kvinne.
Og jeg passer alltid på å si "ikke-transkjønnet",
for jeg har forstått det slik at "ciskjønnet" kan oppleves nedsettende…
…for folk som ikke forstår hva nedsettende er.
Gjennom hele livet har jeg blitt kalt mange ting
som jeg ikke har syntes noe særlig om.
Men bare noen få har kvalifisert til å være nedsettende.
På skolen kalte de andre barna meg "rumpepirat".
Og det er jo ganske søtt. Jeg er ikke sint for det.
Selv om jeg personlig foretrekker
"rumpebanditt" eller "stumpetyv",
men ikke alle er store forfattere.
Men uansett,
den dagen en gjeng med nigger-transe-homser
uprovosert kaster murstein på noen og roper "ciskjønnet",
da er det nedsettende.
Men inntil det skjer,
er folk bare kjerringer som sutrer om et adjektiv.
Det kommer til å gå bra.
Og jeg vet at det vil gå bra,
for hvordan vet vi i det hele tatt at noen ikke er transkjønnet?
Vi transfolk pleier ikke å gå rundt og inspisere folks genitalia.
Det er utelukkende noe streite folk gjør.
Vi bryr oss ikke.
Men jeg vet hvor viktig det er
at dere skal vite at jeg vet
at om hundre år fram i tid, med mindre vi har drept hverandre,
om noen skulle komme til å grave opp levningene mine,
ville de kunne fastslå at jeg var født som mann
og levde livet mitt som kvinne,
for det er slik arkeologi fungerer.
I tillegg kommer jeg til å være død.
Så dysforisk miskjønning vil ikke ha noe å si.
Men det jeg vet, som du kanskje ikke vet,
er at jeg skal kremeres, så ingenting har noe å si.
Det er helt sant.
Men i mellomtiden, her og nå, i nåtid,
så må dere vite at jeg vet
at jeg aldri vil få eggløsning, aldri få mensen,
jeg vil aldri bli gravid, aldri føde barn.
Jeg får bare en vagina uten problemer eller ubeleiligheter.
Og det er greit for meg.
Jeg er ikke ute etter mer jobb. Jeg har lave ambisjoner.
Men det finnes folk som virkelig tror at jeg prøver å stjele
konseptet kvinnelighet fra dem.
Men det jeg vil, er å lette dere fra helt spesifikke aspekter ved kvinnelighet,
så dere slipper.
For det er ting dere ikke engang vil ha.
Ting som å bli infantilisert, objektivisert, dehumanisert
og kleint sjekket opp av en mann som ikke er din type,
men du er inne i en tørkeperiode
og forlot huset uten truser, bare sånn i tilfelle.
En kvalifisert, altså samtykkende, mann kan ta deg med storm
på det lille, kjønnsnøytrale toalettet
på ditt favoritt-brunsjsted,
hvor dere tar to linjer ketamin og et sniff poppers
og elsker lidenskapelig og romantisk oppå eller opp mot vasken.
Vi har alle vært der.
Vi har alle vært der, men dere vil ikke gjøre det. Det vil jeg. Og det er…
Det er den grunnleggende forskjellen mellom oss.
En vagina med standardinnstillinger er en guddommelig inngangsport til livet.
Arten vår kunne ikke eksistert uten dem.
Jeg vil aldri ta det fra dere, jeg har intet ønske om det.
Dessuten er det mange ting en ettermarkedsvagina kan gjøre
som en vanlig vagina ikke kan,
som å ødelegge den vestlige sivilisasjonen slik vi kjenner den.
Bare fitta mi kan gjøre det!
Bare min.
Bare fitta mi
kan drepe Jesusbarnet før han i det hele tatt får sjansen
til å starte en apokalyptisk dødskult og ødelegge verden.
Det er mirakelfitte.
Det er sånn jeg definerer god fitte.
Jeg innser selvsagt at den vitsen kan fornærme noen kristne,
og det er veldig viktig for meg at dere vet
at jeg ikke bryr meg.
Men jeg har også blitt fortalt
at det visstnok er sosialt uakseptabelt
å gjøre narr av formen og/eller størrelsen på en manns penis,
og det blir vanskelig for meg å svelge, for…
Om du har tatt en pikk eller to fra tid til annen…
Ikke nødvendigvis begge pikkene samtidig.
Det livet er ikke for alle.
Men hvis du tilfeldigvis tar en pikk eller to iblant,
så vil du iblant også støte på en snill, omsorgsfull og empatisk mann
med en elendig pikk.
På soverommet. I alle andre situasjoner er alle peniser like.
Men på soverommet er hans… Elendig, funker ikke.
Men han er fortsatt en god mann. Kanskje du til og med gifter deg med ham.
Og på den annen side, hvis du tar nok pikker,
så vil du fra tid til annen møte en mann med perfekt pikk.
En legendarisk pikk.
Pikken moren din fortalte deg om.
Pikken som nesten fikk henne til å forlate faren din.
Etterpå skal vi alle dele oss i grupper for å bearbeide informasjonen.
Men den beklagelige virkeligheten er
at det lekre eksemplaret av penisperfeksjon
altfor ofte sitter på en enorm drittsekk.
Og det, kjære venner, bringer oss til den grunnleggende forskjellen
mellom en transkjønnet og en ikke-transkjønnet mann.
For om du møter en snill, omsorgsfull, og empatisk transkjønnet mann,
så lar han deg bli med til butikken for å velge ut en penis.
Og det var det jeg ønsket hele denne tiden. Hvem skulle trodd det?
Hvem skulle trodd det?
Men her er greia. Helt siden Adam fikk Eva til å ta skylda…
…har kvinner som meg stått på kne
og tryglet Gud om en emosjonelt tilgjengelig, økonomisk stabil mann
med modulære kjønnsorganer.
Jeg er en travel kvinne.
Jeg har ikke alltid tid til 30,48 centimeter.
Ja, dere hørte riktig.
Jeg, en amerikaner, tok meg tid til å gjøre en metrisk omregning.
For én pikk-vits.
For seerne der hjemme er det tolv tommer.
Poenget er at jeg ikke alltid har tid til det.
Og jeg vet ikke hvordan dere lever livene deres,
men noe av det jeg liker aller best,
er å late som om jeg blir kvalt av pikken.
Og det jeg liker minst i hele verden er å faktisk bli kvalt av en pikk.
Og med det i tankene skal jeg hjelpe alle her med en partner med penis
å ta forholdet deres til neste nivå i kveld.
Jeg skal fortelle hva dere skal gjøre. Etter showet
skal du se partneren din i øynene…
…og så sier du:
"Nigga…"
Forresten, om ikke du eller partneren din er svart,
vil dette bli ekstremt ubehagelig.
Men du må følge instruksjonene mine til punkt og prikke. Så…
Du skal se partneren din i øynene,
og så sier du: "Nigga,
pikken din er knøttliten."
Hvis partneren din blir fornærmet og reagerer som en sippete kjerring,
så har du dessverre en nigga med liten pikk
som synes "ciskjønnet" er nedverdigende. Men på den annen side,
hvis partneren din bare trekker på skuldrene,
har den niggaen en diger svart pikk
i sjelen sin.
Dere har vært nydelige. God natt!
Mx. Dahlia Belle!
Vi lærer, alle sammen.
Da vi satte sammen denne kvelden, var det veldig viktig for meg
å få et bredt spekter av stemmer på scenen.
Ikke bare kjønn, men også geografi, tone og erfaring.
Jeg ville benytte muligheten til å gi en ny artist en sjanse,
for som kjønnsskeiv i standup-verdenen er ikke scenen alltid et trygt sted.
Og jeg gleder meg veldig til å presentere neste artist for dere.
Kan vi få litt energi fra dere?
Ta vel imot den vidunderlige og enestående Krishna Istha!
Herregud, hei.
Jeg er så glad for å være her.
Dette er en stor mulighet, så hvis jeg kødder det til,
og dere ikke synes jeg er morsom, så er det greit. Ikke tenk på det.
Ydmykelse er en fetisj for meg, så dette er vinn-vinn for meg.
Som transperson pleide folk å si
at jeg var en mann fanget i en kvinnes kropp.
Men det føltes aldri sånn.
Men om man tenker over det,
så har vi alle vært fanget i en kvinnekropp.
Nei, ikke alle som føder, er kvinner.
Det var en test, og dere strøk!
Jeg er veldig skuffet over dere.
Jeg har gått på testosteron i ti år.
Og en av bivirkningene av å ta testosteron er
at du plutselig får lyst til å prøve standup.
Visste dere at selvtilliten man får av å være mann
er proporsjonal med selvtilliten du trenger for å prøve standup?
Derfor tror så mange middelmådige hvite menn at de er gode til det.
Da jeg begynte med standup, fikk jeg høre
at det var viktig å definere meg selv tydelig fra starten av,
så publikum var åpne for å lytte til meg.
Alt dette kan visstnok distrahere fra "komedien".
Men det er vanskelig å definere seg selv
når du er indisk-amerikansk-australsk, bor i Storbritannia
og er en transmaskulin, ikke-binær,
biseksuell, polyamorøs og dyslektisk performanceartist!
Ingenting er mer forvirrende enn performancekunst.
Performancekunst er vrient å forklare, men jeg skal prøve!
Håper jeg mislykkes. Ydmykelse…
Performancekunst er på samme spekter som standup og sexarbeid.
Standup og performancekunst er likt, bortsett fra én liten ting.
Hensikten med standup er å få publikum til å le.
Hensikten med performancekunst er at publikum aldri skal le igjen.
Sexarbeid og performancekunst er også veldig likt.
Innføring av gjenstander er et prinsipp.
Noen er alltid nakne.
Og noen tenker alltid: "Er det over snart?"
Apropos "er det over snart", så er jeg i et forhold.
Han er skikkelig fin.
Han er også trans, han heter Joseph.
Han er Josef, men også en Maria.
Han er fra New Zealand, det er søtt.
Men slangen hans er litt forvirrende.
For eksempel så sier han: "Ja, nei."
Jeg spurte: "Vil du ha en kopp te?" Og han sa: "Ja, nja."
"Nja, ja? Nja."
Unnskyld? Er det ja eller nei?
Like forvirrende som det indiske nikket.
Bestem deg!
Sier den ikke-binære, biseksuelle, polyamorøse, kreative Vekten.
Da mamma og kjæresten min først møttes, kom de ikke overens.
Vi spiste frokost, og de nektet å ha øyekontakt.
De snakket bare med hverandre gjennom meg.
"Krishna, vil vennen din ha litt vann?
Krishna, vil vennen din ha mer vann?"
"'Venn'? Hvor mange ganger må jeg si det? Hun er moren min."
Det var ydmykende.
Men de snakket sammen én gang,
da moren min spurte ham: "Er du redd for meg?"
Og han sa: "Ja, nja.
Nja. Burde jeg være redd for deg?"
Og hun gjorde…
Men det er så koselig, for de er bestevenner nå.
Kjempekoselig.
Moren min lærer ham å snakke malayalam, morsmålet mitt,
og her om dagen sa han til meg…
Som betyr…
Den ene malayalien skjønte den!
Det betyr:
"Jeg dum, hvor er mat, kjerring?"
Dere har vært supre! Jeg er Krishna Istha, takk!
Krishna Istha!
Det har vært en spesiell kveld, hva?
Dere skal få én artist til.
Denne scenen er i ferd med å bli overtatt.
De er ikke bare kjønnsavvikende, de er sjangeravvikende.
De flytter grenser på alle de riktige måtene.
Ta vel imot…
Gi den mest rungende applausen dere klarer,
for den eneste ene Alok!
Hei.
Jeg heter Alok.
Og pronomenene mine er he-he, ha-ha.
Jeg har gode venner som identifiserer seg
som medlemmer av ciskjønnede og heteroseksuelle miljøer,
og jeg vet at dere går gjennom mye nå.
Så derfor, hver morgen under solhilsenen,
tar jeg et 15 sekunders åndedrag for å erkjenne hvor vanskelig det må være
for streite å huske hvordan de bruker de/dem-pronomenene om oss.
Ikke le.
Det er et av de største problemene samfunnet deres står overfor.
Hans og hennes samfunn.
Jeg vil starte kvelden med et tilrop til alle de transfobe mennene i publikum.
Jeg ser dere, og ubehaget deres er velbegrunnet.
Jeg setter dere i litt av et dilemma, eller hva?
Hvis dere tilfeldigvis ler av en av vitsene mine i kveld,
støtter dere offisielt den transkjønnede agendaen.
Og hvis dere ikke ler, så bekrefter dere kjønnet mitt.
For kvinner er ikke morsomme, eller hva?
Synes dere ikke jeg er morsom? Tusen takk. Veldig snilt og omtenksomt av dere.
Jeg føler meg sett.
Latter, eller selv bare et lite snøft, vil automatisk aktivere
et regnbuefilter på alle profilbildene deres.
Maskulinitet er ikke det samme lenger.
Den transkjønnede agendaen har gått for langt.
Derfor, i hjemdelstaten min Texas, dere har kanskje hørt om henne,
prøver de nå å forby bøker.
En konservativ kongressmann har laget en liste med 850 bøker
som han mente var upassende for den offentlige skolen.
Boken min, Beyond the Gender Binary, sto på lista.
Så jeg var nødt til å lese lista selv.
Og det sjokkerte meg å se
at Marie Kondos…
…Spark Joy
ikke sto der.
Jeg prøver bare å bli kvitt kjønnsnormene.
Hun vil at vi skal kvitte oss med alt!
Det ville knuse sivilisasjonen slik vi kjenner den.
Jo mer jeg leser om skeives agenda på nettet,
desto mer sjokkerer det meg hvor stor tro streite folk har
på skeives evne til å gjøre hva som helst.
"Forårsaker naturkatastrofer."
"Indoktrinerer en hel generasjon."
Søta, det krever mye arbeid og koordinasjon, ok?
Samfunnet vårt fordufter idet vi må legge ut et gruppebilde.
For vi krangler fordi vi bare vil legge ut det bildet vi ser best ut på.
Ok?
Hvordan skulle vi utvikle en felles angrepsplan?
For å skape en agenda
måtte vi faktisk ha kommunisert med hverandre,
og det er temmelig umulig i disse dager.
Et av de største problemene for skeive er uleste e-poster.
Vi bruker antall e-poster i innboksen vår
som en kjønnsnøytral pikkmålingskonkurranse
for å sammenligne hvor deprimerte vi er.
La oss si at vi avtalte et møte for å diskutere den skeive agendaen.
Ingen av oss ville komme til samme tid,
for vi tror at tid er en sosial konstruksjon for å undertrykke.
I det siste har jeg blitt rammet av en av de verste anti-trans-reglene.
Bagasjevekt-restriksjonene på flyplassen.
Tjuetre kilo? Tuller du?
En eller annen barsking fant på et tilfeldig tall,
og vi er nødt til å snakke om det.
På tide å bringe den kroppspositive bevegelsen til bagasjebevegelsen.
Vi er mer enn et tall!
Det finnes mange andre kriterier vi heller kunne bruke.
Hvor søte antrekkene du pakket er,
eller det faktum at du faktisk fikk plass til alt i kofferten,
noe som ikke er gitt, men en triumf.
Så her kommer jeg til flyplassen.
"Unnskyld meg, sir. Bagen din veier for mye."
For det første, hvis du ikke engang skal telle min emosjonelle bagasje,
ser du meg i det hele tatt?
For jeg er kanskje trans, men jeg er først og fremst et vanntegn.
Altså er enhver omgang med fremmede
en mulighet for meg til å bearbeide følelsene mine.
Og jeg så et skilt der det sto: "Innsjekk."
Så hva i all verden skal vi ellers gjøre her, ma'am?
Hvor ellers skal jeg legge fra meg all smerten fra å være i live?
Terapeuten min har oppmuntret meg til å være ærlig, så det skal jeg.
Dere har pirret meg hele uka.
Jeg har ignorert e-postene, de som sier "48 timer til innsjekk".
"Bare tolv timer til du sjekker inn."
Og jeg sitter bakerst i møtet om den skeive agenda og puster tungt.
"Endelig noen som seg om følelsene mine?"
Og så kommer jeg hit bare for å få JetBlue-baller?
Tuller du?
Og når alle andre går om bord på flyet,
står vi transkjønnede igjen på flyplassen og utfører det hellige transkjønn-ritualet
kalt ompakking…
…hvor vi prøver å forvandle den 78 kilo tunge bagen
til 22.473628 kilo,
ved å kle på oss rundt 17 antrekk på flyet,
fordi vi nekter å ødelegge vår glamorøse look
i møtet med forsøkt forsvinning.
Og det, mine venner, er den transkjønnede agendaen.
Alok!
Det var alt for i dag, Allie Pallie. Har dere kost dere i kveld?
Si takk til alle dere har sett i kveld.
Jes Tom, Chloe Petts, Asha Ward, Krishna Istha,
Mx. Dahlia Belle, DeAnne Smith og Alok!
Tekst: Marie Wisur Lofthus