Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
… pozdravljamo.
16 LET PO SMRTI MARKA AVRELIJA
SO NJEGOVE "SANJE O RIMU POZABLJENE.
POD TIRANIJO SOCESARJEV
GETE IN KARAKALE KORUPCIJA CVETI.
NJUNA OKRUTNA NASILNOST SE KOT KUGA ŠIRI PO VSEM CESARSTVU.
PADEC VELIKEGA MESTA JE NEIZBEŽEN.
OSTALI SO LE UPI TISTIH, KI SI ŠE DRZNEJO SANJATI …
Bodi nežen, Hanon.
Kličemo vas z vašimi velikimi imeni, priskočite nam na pomoč.
Porazite Rimljane.
NUMIDIJA, LETA 200
Uničite njihove ladje, vojne stroje in vojake.
Premagali jih bomo.
Ozalsk.
Arišat.
Hanon.
Danes nisi daroval. -Raje bom žrtvoval Rimljana.
Kjer si ti, sem tudi jaz.
In kjer si ti, sem tudi jaz. Za vedno, žena moja.
Veter je premočan. Zvijte jadro in vesla v vodo.
Zvijte jadro, vesla v vodo! -Zvijte jadro, vesla v vodo!
Vesla v vodo!
Nimajo zemlje razen tiste, ki so jo ukradli.
Za sabo povsod puščajo uničenje in mu rečejo mir.
To je zadnje svobodno mesto v Novi Afriki.
Danes se bomo podali v boj.
Molite, da bo vaš bog z vami. Če ne bo, ni bog.
Nimamo razloga za strah. Kjer je smrt, nas ni.
Kjer smo mi,
ni smrti.
Držite se skupaj in poslušajte moje ukaze.
Oči gor, glejte ven.
Ogenj!
Orožje v roke! -Še enkrat!
Na desni gori! -Držite formacijo!
Potegnite!
Lokostrelci … Strel!
Puščice! Napnite!
Strel!
Lokostrelci!
Ogenj!
Dvignite stolp! -Dvignite stolp!
Veslajte nazaj! -Veslajte nazaj!
Še obračaj.
Spustite most! -Zataknil se je!
Gospod!
Strel!
Lokostrelci! Tam! Ubijte jo!
Arišat!
Arišat.
Arišat!
Čakala te bom.
Preglejte vsa trupla. Ničesar ne spreglejte.
To mesto zavzemam
za slavo Rima.
Vae victis.
Gorje premaganim.
Naslednji!
Po stopnicah. -Dol.
So te razmesarili, kaj?
Dvigni. Počasi. Drži.
Arišat?
Žal mi je, sinko.
Moj čas se izteka.
Galeja nas pelje v nekaj, česar ne bom prenesel.
Pripravljen sem oditi na oni svet. -Malo še ostani tukaj.
Dobro se spominjam, ko so te pripeljali k nam.
Samotnega fantiča iz puščave. Preprostega. Prestrašenega.
Sprejel si vse, kar smo te naučili.
Bil si deležen Arišatine ljubezni. Tvoja duša se je napolnila.
Ko bom umrl, me bodo v onstranstvu pričakali predniki.
Kdo bo pričakal tebe?
Hanon, z mano je konec.
Ne dovoli, da te spremenijo.
Ste videli tega fanta?
Teta! Teta!
Zdaj se moraš znajti sam, Hanon.
Nikoli te ne smejo najti.
Pojdi. Pojdi.
OSTIJA, PRISTANIŠČE RIMA
Akacij! Akacij! -Cesar Geta.
Cesar Karakala.
General Akacij. -V vajinem imenu sem zavzel Numidijo,
da bo vajino gospostvo zasenčilo ozemlje vseh cesarjev pred vama.
Nadeni mu lovorov venec, brat.
Akacij! Akacij!
V počastitev tvoje zmage bomo v Koloseju priredili igre.
Ne potrebujem jih.
Dovolj velika čast je, da služim senatu in rimskemu ljudstvu.
Preskromen si, Akacij. Tako uspešnemu generalu se to ne poda.
Slava pripada vama, ne meni.
Prosim le za kratek počitek od vojne, da bom nekaj časa z ženo.
Tvoja žena, ja. Veš, kakšne privilegije sva ji podelila.
Kako si drzne izpustiti tako priložnost? -Zmage se bodo še vrstile.
Perzija.
Indija.
Obe je treba osvojiti.
Rim ima veliko podanikov. Mora jih hraniti.
Naj jedo vojno.
Tvoje zmage bomo proslavljali
kot poklon veličini rimskega ljudstva.
ANCIJ, OBROBJE RIMA
Demoni naj vas vzamejo! -Stran, sodrga!
Makrin iz Tisdrusa, gospodar gladiatorjev!
Ostani ob meni.
Edili in mestni svetniki,
ugledni gostje,
prebivalci Ancija …
Glejte, kakšna usoda doleti
premagane sovražnike Rima.
Barbarske Numidijce in njihovega poglavarja
Jugurto!
Lovijo nas!
Ta je zanimiv.
Kupil ga bom.
Stoj! Kdo gre?
General.
Moja dama.
Hvala bogovom, da si varno doma. -Zahvali se vojski. Varovala me je.
Naj te nahranim.
Gremo. K steni.
Arena je svet tempelj.
Za najpogumnejše med vami pot do slave vodi skozi areno.
Arena sužnje spremeni v gladiatorje, gladiatorje pa v svobodnjake.
Gliste imaš.
Vem, kdo je ta. Opice žre.
Sedite, jejte.
Ti.
Hanon, vstani.
Kateri je tvoj materni jezik? Vse govorim.
Ne moreš ali nočeš odgovoriti?
Prav. Nasilje je univerzalni jezik.
Viggo, preizkusi ga. Opici je kos.
Poglejmo, ali je tudi človeku.
Dovolj!
Zelo dobro.
Oplakni ga.
In pripelji k meni.
Močna čeljust.
Krepke roke.
Boljši vonj.
Dober boš.
Izbiranje gladiatorjev je umetnost.
Nekateri izberejo zabavljače, drugi surovo silo.
Jaz izberem bes.
Množica obožuje kri. In tiste, ki jo obožujejo enako kot oni.
Prijatelj,
bes lije iz tebe kot …
Kot mleko
iz cipinega joška.
Dober borec boš. -Ne zate.
Prav imaš, ne boriš se zame. Boril se boš ali umrl. Kakor boš hotel.
Čigavo glavo naj ti dam,
da bo potešila ta srd? -Glave vse rimske vojske.
Preveč.
Potem bo zadoščal general. -General?
General Akacij?
Svoj bes izkoristi v službi zame, pa bo njegova glava čakala tvoj meč.
Služi mi, pa bom jaz tebi. Če mi boš to odrekel,
boš umrl.
Včasih si želim, da bi me pustil, ne pa bíl njihovih vojn.
Odločil sem se.
S tem lahko živim.
Toda moje potrpljenje do onih dveh je pri koncu.
Leta?
Lahko odideš spat. Ničesar več ne potrebujeva.
Glasovi žena in mater, ko so v Numidiji objokovale svoje mrtve …
Lucila.
Nič več.
Za njuno nečimrnost ne bom pogubil še enega rodu mladeničev.
Če se bom znova boril, se bom zato, da ju bom strmoglavil.
Kdaj bo prispela tvoja vojska?
Čez deset dni bo pristala v Ostiji. -Koliko vojakov bo zvestih samo tebi?
Vsi.
Ljudje ne podpirajo cesarjev.
Naveličani so norosti, tiranije.
Kakšne so sanje o Rimu, če ljudstvo ni svobodno?
Privoščite si!
Do sitega in še več! Hvala, hvala.
Prosim, pijte.
Samo trenutek. Makrin! Vedel sem, da ti obrobje ne bo zadoščalo.
Samo na igre sem prišel. -A tako.
Ne boš razočaran. Rim ponuja vse igre, ki jih imate radi moški tvoje baže.
Moški moje baže? Najine baže.
V Rimu se ne zgodi nič, če tega ti prvi ne okusiš.
Zakaj sem tukaj? -Kmalu boš izvedel.
Slišim, da te zanima kandidatura za senat, Makrin.
Mene? Ne.
Niti abaka ne znam uporabljati.
Vem pa, da je v navadi, da tvoji gostje stavijo na izid.
Kakšen znesek imaš v mislih?
1000 zlatih denarijev? -2000.
2000?
Denarijev.
Umaknite se!
Moja cesarja, gospe, gospodje in senatorji.
Za vaše razvedrilo, umetnost boja!
Oglejte si barbara proti borcu
iz mojega osebnega hleva, mogočnemu Viceku!
Je to tvoj gladiator? -Je.
Tri runde, z golimi pestmi. -Meči!
Meče hočeva. Boj do smrti.
Brez milosti. Začnita!
Brat, ne ubijva se za njihovo zabavo.
Izjemno!
Izjemno.
Treks, rekel bi, da je bil drag.
Čestitam. -Hvala.
Osupljivo.
Od kod si?
Povej.
Povej, sem rekel.
Iz kolonij je, veličanstvo. Razume samo svoj jezik.
"Vrata podzemlja so odprta noč in dan.
Lahka je pot, spust je voljan.
Toda …
Da vrneš se od tam
in uzreš vedro nebo,
je muka silna in napor za dušo in telo."
Vergil, veličanstvo. -Poezija!
Zelo domiselno, Makrin. -Hvala.
Dolgočasil sem se, ti pa si me presenetil.
Moja edina želja je, da vaju zabavam. -Razvedril si naju.
Zabavava se.
In vsi se veselimo, da bomo tvojega pesnika videli
nastopiti v areni. -Jaz tudi, veličanstvi.
Hvala. Viggo?
Pridi.
Dobro si se boril, ampak imel si tudi srečo.
Tisti verzi … Vem, da se jih nisi naučil v Afriki.
Dobra pesem se daleč razširi.
Kdo te je učil poezijo? -Ujet rimski častnik.
Ko sem ga stražil, je pripovedoval zgodbe, da je čas hitreje minil.
In kaj se je zgodilo z njim? -Pojedli smo ga.
Kot to počnejo barbari. -Kot to počnejo barbari.
Kje si se rodil?
Kaj ti mar moja preteklost, če je moja prihodnost smrt v areni?
Kaj mi bo rimski denar?
Gladiator si lahko kupi svobodo.
Prostost.
Rimske sanje.
Ne. Suženj ne sanja o svobodi, temveč da bi imel svojega sužnja.
Ciceron.
Si ob tem odraščal, Makrin?
Kaj si moral delati za rimski denar?
Obljubil si mi glavo.
Zasluži za hrano, pa lahko dobiš katerokoli.
Oče, varuj in vodi nas.
Senatorji. -Moja gospa.
Gospa moja, želim si, da bi se srečala v boljših časih.
Tudi ti bodo nastopili.
Zakaj smo tukaj? -Da bi znova prevzeli oblast v mestu
in Rim vrnili na pravo pot.
Razburljiv podvig.
Kdaj? -Zadnji dan iger.
Moja vojska v Ostiji čaka na moj ukaz. 5000 meni zvestih vojakov
bo vstopilo v Rim in nato v Kolosej.
Cesarja bodo aretirali za zločine proti senatu in ljudstvu.
Načrt je velikopotezen in tvegan.
Rim boste upravljali vi in …
Mark Avrelij je govoril o vrnitvi oblasti v senat,
toda to je bil čas prejšnjega rodu. Zdaj je marsikaj drugače.
Ljudje že dolga leta
živijo brez upanja. Toda s časom in nasveti …
Lucila, ti si hči Marka Avrelija. Bil sem mu zvest.
Tudi tebi sem.
Senator Treks?
Politika sledi moči, gospa.
Vzemi, kar ti upravičeno pripada,
in senat te bo podprl. -Hvala.
RIMSKA VRATA
Hrano. Hrano.
Ko so mi povedali za ta kraj, niso omenili smradu.
Hanon zaudarja.
Morali me boste prenašati takega, kot sem.
Kaj je tisto tam? Volk?
Dvojčka so pustili na gričih, da bi umrla.
Volkulja ju je našla in ju nahranila s svojim mlekom.
Žival ju je vzgojila. To imajo v krvi. -Od kod ti poznaš ta kraj?
Vem, kakšen kaos so prinesli.
To mesto okuži vse, česar se dotakne.
Niti sanjalo se mi ni, da je tako veliko. -Ne nasedi. To mesto je bolno.
Hrano!
Sodrga barbarska!
Pomagajte mi, prosim!
Treks.
Glede najine stave …
Barbar. Nisem pozabil. Dolg vedno plačam.
Hotel sem samo reči, da se ti bo morda nasmehnila sreča.
Rečeva dvojno ali nič?
Sveže meso.
V vrsto. V vrsto!
Zatrobite, zatrobite.
Cesar Karakala. Cesar Geta.
Državljani Rima!
Te svete igre prirejamo
v počastitev zmage Rima
nad numidijskimi barbari.
Pojdi! Pojdi!
In v čast vojskovodje, generala Justa Akacija!
Živel Akacij!
Z njim je tudi Lucila, hči cesarja Marka Avrelija.
Lucila! -Mati Rima!
Akacij. -General.
Akacij! Akacij!
-Nagovori jih.
Nisem govorec ali politik.
Vojak sem.
Videl sem pogum mož in žena v vojni.
Nekoč celo v tej areni.
Če boste bogove prosili za kaj,
prosite za enak pogum.
Ker ga Rim zdaj potrebuje.
Akacij! Akacij!
Skozi južni vhod
prihajajo borci iz hleva Makrina iz Tisdrusa!
Iz hleva cesarjev Karakale in Gete,
neporaženi borec Glikejon Uničevalec!
Čakajte.
Živela, cezarja!
Glikejon! Glikejon!
Ostanite skupaj. Ko napade, se razpršite in stecite k steni.
Zakaj bi?
Čakajte! Čakajte!
Narazen!
Strahopetci!
K steni!
Pridi!
Brat, to je tisti pesnik, mar ne?
Ne spomnim se. Tisti večer je meglen.
"Vrata podzemlja so odprta noč in dan.
Lahka je …" Pozabil sem. "Lahka je pot …"
"Lahka je pot, spust je voljan."
Ščit!
Milost! Milost!
Kri.
Lucila, naj izkaževa milost? -Milost.
Brez milosti! -Bogovi so ti prizanesli …
Raje se soočim z mečem, kot sprejmem rimsko milost.
Ubij! Ubij! Ubij!
Hanon! Hanon! Hanon!
Pot skozi areno ne vodi do svobode. Do tega pelje.
Vrnite se v celice.
Hanon! Hanon!
Pridi.
"Vrata podzemlja so odprta noč in dan.
Lahka je pot, spust je voljan."
Tu imaš, tu imaš.
Pa sem te. Jaz sem Maksim, rešitelj Rima.
Skato in Argento.
Je Lucij varen?
Lucij!
Lucij, zdaj si edini prestolonaslednik.
Nekateri te hočejo ubiti, da bi si prisvojili oblast.
Obljubim, da te bom pripeljala nazaj, takoj ko bo varno.
Mama, zakaj ne greš z mano?
Za tvoje dobro moram ostati. In za dobro Rima.
Ne pozabi, kdo si. In da te imam rada.
Rada te imam. -Pridi.
Daj nogo.
Pojdita. Pojdita!
No …
Kako ti je ime?
Ravi. Zdravilec sem.
Več mož umre zaradi zagnojenih ran kot v areni.
Moram jo očistiti, zašiti. In …
Bolelo bo.
Črni zobnik in opij.
Proti bolečini. Vdihni.
Tako dolgo sem že tu, da sem že otopel.
Odrezal sem nešteto okončin.
Kje si se naučil zdraviti? -Zakaj vprašaš?
Težko roko imaš.
Tudi sam sem bil gladiator.
Bi me premagal? Ko si bil na višku moči.
Tako zdelanega bi te še zdaj.
Na tvojo srečo sem odložil meč.
Zdaj življenja rešujem. Ne jemljem jih več.
Zakaj taka sprememba v tako pozni starosti?
"Kar naredimo za življenja, odmeva skozi večnost."
Zdi se mi, da sem te besede že slišal.
Niso moje. Napisane so na nagrobniku nad kostmi enega od gladiatorjev.
Moj borec, voham črni zobnik!
Moj borec.
Si slišal množico?
Si jo slišal?
V tebi je nekaj. Od prvega trenutka sem vedel.
Tako? -Ja. Grki temu rečejo
thymos. Dim.
Bes.
Ta bes je tvoj dar.
Kot pri velikem Ahilu.
Oklepaj se ga.
Ponesel te bo v veličino, prvak moj.
Hvala za povabilo.
Res mi je v čast.
Menda ves dvor govori o tebi.
Ja. Srečala sva se že.
Res? -Že davno.
Kje?
Na afriškem pohodu sem služil vojski tvojega očeta.
Pri mojem očetu si služil?
Imel sem čast
prebrati njegove "Meditacije".
"Najboljše maščevanje je,
da si drugačen od tistega, ki te je ranil."
Menda oborožuješ pol legij cesarstva,
zdaj pa v Rimu
s sponzoriranjem gladiatorjev krepiš svoj vpliv.
To delam iz ljubezni do športa. -Kje si našel te gladiatorje?
Navadno so vojni ujetniki.
Ali klateži. Zakaj sprašuješ?
Mož se lahko odloči, da se bo boril
in preživel. V življenju je enako kot v areni, mar ne?
Kdo je to? -Moj oče v mladih letih.
Imela je otroka?
Splošno je znano. Po Komodovem umoru je fant izginil.
Komu mar? -Lucili. Še vina!
Še vina!
Navsezadnje je bil cesarskega rodu.
In njegov oče? -Uradno Lucij Ver.
Zakon je bil dogovorjen. Imela je 14 let.
Ženske niso bile po njegovem okusu.
Tudi meni včasih niso. -Niti tebi.
Ne, ne. Šušljalo se je, da je imela ljubimce.
Po govoricah je bil njegov pravi oče Komod.
Bratska ljubezen. -Ja.
Če je umrl, morajo biti nekje njegovi ostanki.
In če je preživel, je zdaj star okoli …
Izračunajva. Ko je Komod umrl, je bil star kakšnih … 12 let?
Torej bi bil zdaj …
Moja gospa. -Grakh.
Pridi. -Hvala.
Gladiator.
Me poznaš?
Imaš družino?
Ženo. Arišat.
Arišat? -Na ukaz tvojega moža so jo ubili.
Rim se utaplja v lastni krvi. -Vseeno hodiš v Kolosej.
Marsičesa ne razumeš.
Lucij. -Ne vem, za koga me imaš.
Ime mi je Hanon in nimam matere. Vsaj ne spomnim se je.
Zelo mi je žal.
Če bi bil tvoj sin tu, bi ti gotovo rekel, da ne žaluj za njim.
Ker ne bi bil fant, ki si ga poslala stran. Tisti fant je mrtev.
Lahko misliš, da sem ničvredna.
Da sem te izdala.
Vendar vedi …
Če nočeš sprejeti materine ljubezni, sprejmi vsaj očetovo moč.
Potrebuješ jo.
Ime mu je bilo Maksim Decim Meridij.
Vidim ga v tebi. -Poberi se.
Gospa moja, takoj morava oditi.
Lucij, bil si ljubljen. Jaz in tvoj oče sva te imela rada.
S tvojim imenom na ustnicah je … -Ven!
Lucij je živ.
Si prepričana? -Sem.
Poznam svojega sina.
Nocoj sem govorila z njim.
Zaradi mojih dejanj je zame morda izgubljen,
vendar je živ.
Jutri bo tretji dan iger. Večina borcev ne bo preživela.
Akacij …
Moraš mu pomagati.
Pomagati? -Ja.
Takrat sem ga pustila na cedilu.
Vem, da sem ga.
Zdaj ga ne smem.
Vojska je v Ostiji. Če počakamo nekaj dni …
Takrat bo mogoče že mrtev.
Akacij, svoje življenje bi rade volje dala za Rim,
sinovega pa ne bom.
In ena.
In dve.
In ena.
Skupaj. Tempo, tempo.
In ena. In dve.
In ena. Nehajte, nehajte.
Tako ne bomo prišli daleč.
Samo on. Drugi lahko greste. Pojdite.
Poglejmo, kako daleč boš prišel sam.
Pripravljen? Ena!
In dve! Tempo, tempo!
Daj, bolj!
Bolj!
Pusti ga.
Samo kis je, prijatelj.
Nič več opija zate.
V naslednjem življenju boš dovolj trpel.
Ne razumem, zakaj hočeš že v tem.
Si svoboden, Ravi? -Svoboden.
Sem.
Odložil sem meč in prisegel, da ga ne bom več vzel v roko.
Pa si izbral ta pekel?
Kje si živel prej?
V Varanasiju. -Zakaj se ne vrneš tja?
Ko bi se vsaj lahko. Ampak …
Spoznal sem žensko.
Vedno je kriva ženska. -Vedno. Iz Londinija v Britaniji je.
Najini sinovi govorijo samo latinsko.
Oči moje hčerke so modre kot tvoje.
Zdaj smo Rimljani. -Odraščal sem ob dedovih zgodbah.
Govoril je o sanjah za Rim.
Bile so tako občutljive, da si jih smel le zašepetati,
sicer bi se razblinile.
In kakšne so bile te sanje?
Rim, v katerem bi vsi živeli s poštenimi zakoni in bili varni.
Rim senata.
Rim upanja.
Rekel bi, da je bil tvoj ded nevaren mož.
Položaj ti ni naklonjen.
Nikoli mi ni. Brez skrbi, starina.
Spočij se.
Jutri boš moral voditi može.
Za preživetje gre.
Preživite! -V Pozejdonovem imenu
častimo sijaj pomorskega bojevanja.
Lokostrelce imajo. Bodite pripravljeni. Poslušajte moje ukaze.
Ostanite skupaj in veslajte kot eden. Ja? -Ja!
Ja? -Ja!
Danes bomo podoživeli bitko pri Salamini!
Trojanci proti Perzijcem.
Vesla ven!
In poteg!
Lokostrelci! Lokostrelci!
Veslajte!
Napnite!
Veslajte!
Veslajte! Na moj tempo.
In zdaj!
Leva stran. Pripravljeni … Vesla noter!
Vesla noter!
Dol!
Veslajte. Veslajte.
Ne ustavljajte se!
Veslajte!
Desno!
Zabijanje!
Držite se!
Pregrupirajte se!
Pretorijanci!
Pojdi, hitro. -Hanon! Hanon!
V imenu cesarjev,
zmagovalec je Hanon!
Kdo je bil?
Kdo je ustrelil?
Jaz. -Jaz sem.
Jaz. -Jaz.
Geta se bo hotel vsem maščevati.
Si se streljati naučil tam, kot recitirati pesmi?
Bodi vesel, da nisem bil jaz, ker bi puščica našla tebe.
Sedi.
Novice prinašam.
Prišel je.
Še si tukaj.
Makrin.
Dobrodošel.
Ja, poslušam. Veš, da je hiša zdaj moja.
Dolguješ mi več kot 10.000 denarijev. To veš.
Lahko ti ponudim kaj drugega. Živino. Umetnine!
Resnico. -Kaj hočeš?
Resnico. To hočem.
V Rimu se ne zgodi nič,
ne da bi ti vedel za to. Senatorji ti zaupajo.
Lucila ti zaupa. In kar je še pomembnejše, jaz ti zaupam.
Hočeš mojo zvestobo?
Tvoja hiša je zdaj moja.
Zahtevam tvojo zvestobo.
Veš …
Povej. -Slišal sem za zaroto,
da bi strmoglavili cesarja. -Ja.
Ampak načrt so prestavili.
Nocoj bodo iz arene rešili gladiatorja.
Ne vem, zakaj. -Jaz vem, zakaj. In koga.
Spakiraj.
Hitro.
Odprite!
Odprite cesarski gardi!
Gospa, pridi z nami.
Po zaslugi državljanskega čuta mož, kot sta Treks in Makrin,
je vaša vstaja prišla na dan.
Čast,
dignitas, ki ti ju je izkazal Rim …
S to izdajo si zapravil vse. -Prosim, cesar Geta.
Muči me, če hočeš, ampak ne pridigaj mi.
Tvoje ime bo pozabljeno!
Izgubljeno za zgodovino.
Preklet si, general.
Smeješ se? -Preklinjaš me?
Vseeno mi je. Sčasoma se vse pozabi. Imperiji padejo. Cesarji tudi.
Zakaj bi čakala?
Takoj ga bom razparal! -Ne, ne, ne.
Pusti ju. Pridi, pridi.
Pred vsemi mora umreti. -Pred vsemi?
Njegova čreva obesite z mestnih vrat, njo pa križajte!
Križajte jo! Odpeljite ju!
Hvala, Makrin.
Pristopi.
Zadnje dni te ne gledam več kot podanika,
temveč kot pravega prijatelja. -Hvala. Najlepša hvala.
Toda kot prijatelj moram svetovati previdnost.
Akacij je rimski junak.
Križanje je za tatove, kristjane.
Preveč vsakdanje je. -Izdajalec je. Mora umreti.
Strinjam se. Naj o njegovi usodi
odločijo bogovi. V Koloseju.
Naj bogovi odločijo.
Veš, sinoči so me prebudile sanje o temni reki.
Tokrat sem jo prvič prečkal.
Tam, od koder sem,
prečkanje reke predstavlja odpuščanje, odrešitev.
Tam, od koder sem jaz, pomeni, da si že mrtev.
Ko sem jo videl, se nisem bal.
Ker me je na drugi strani nekdo čakal.
Tako.
Kdo je ta mož, ki so ga spraskali?
Maksim.
Nekoč sem ga videl v boju.
Bil je veličasten. -Ja. Jaz sem v areno prišel pozneje,
ampak marsikdo je še šepetal o njem.
Govorili so o njem, o tem, kaj je naredil.
Enkrat sem ga srečal.
Bil je prijazen.
Nikomur se ni klanjal.
Pridi z mano.
Ko umre uporniški gladiator, ga pokopljemo tukaj.
"Kar naredimo za življenja, odmeva skozi večnost."
MAKSIM
To je Argento in to Skato.
Na zdravje.
Nehajte.
Za izdajalsko ravnanje
proti življenju cesarjev in rimski državi
je general Just Akacij
državni sovražnik!
Akacij! Akacij! -Akacij, radi te imamo! Junak si!
Akacij! Akacij!
Gorje premaganim. -General.
Akacij! Akacij!
Iz uničene Numidije,
zmagovalec dveh bojev v Koloseju …
Pojdi. Gorje premaganim.
Hanon! Hanon! -Hanon!
Gospod, vso čast izročam tebi.
Prepozno. -Rimski izdajalec
ali barbarski junak?
Naj odločijo bogovi. -Lucij, počakaj.
Počakaj, počakaj!
Posoda sem.
Napolnite me z maščevanjem
in pogubite izdajalca.
Poberi ga! -Bravo, Hanon!
Radi te imamo, Akacij!
Kaj čakaš? -Umrl boš!
Vem, kdo si.
Lucij Ver Avrelij.
Akacij je dvignil roko.
Vdal se je.
Naj bogovi odločijo.
Bogovi so razsodili.
Naredi, kar moraš.
Ampak pred smrtjo ti moram povedati, da ljubim tvojo mater Lucilo.
In tvoj oče
Maksim …
Umrl bi zanj.
Ubij ga! -Pusti ga živeti! Prosim!
Naj živi! Naj živi! Naj živi!
Ubij ga!
Ubijte ga. -Lokostrelci!
Ne! -Ubijte ga.
Akacij! Akacij! -Ubijte ga!
Ubijte ga! Ubijte ga!
Akacij!
Ne! Akacij!
Preklet bodi!
Smrt bo predobra za vaju.
Rim tako ravna s svojimi junaki?
Odgovorite!
Če njegovo življenje ni vredno nič, koliko je vredno vaše?
Bogovi so spregovorili!
Hanon! Hanon!
Za lastno varnost bi se morali vrniti v palačo.
Hanon! Hanon!
Nazaj!
Arišat!
Dogovorila sva se.
Dal sem ti ga. Ti si mu prizanesel. -In ti si dobil, kar si hotel.
Vedno dobim. Zakaj si ga pustil živeti? -Kupil si gladiatorja, ne sužnja.
Imam svojo voljo.
Kako modra je tvoja kri?
Mogoče v teh prsih bije srce Rimljana.
Največji tempelj, ki ga je zgradil Rim. Kolosej.
Ker verjamejo v moč.
Zbirajo se, da gledajo, kako močni kosijo šibke.
Mora obstajati še kaj. -Ne.
Mora biti še drug Rim. -Ni ga.
Sanje? Sanje o Rimu? To so samo utvare starca.
Kdo si?
Kako ti je bilo ime, preden si ga zamenjal za rimsko?
Nikoli ne boš izvedel.
Vem, kaj mi je namenjeno.
Bogovi so te pripeljali k meni.
Moje orodje boš.
Nikoli. Ne v tem ne v naslednjem življenju.
Moja usoda ne bo taka.
Toda videl bom tvoj konec.
Kaj pa naj bi naredil? On in njegova mrha bi naju ubila.
Jih ne slišiš? Zahtevajo najini glavi.
Pretorijanci bodo zatrli sodrgo, kot so še vsako.
To si nama nakopal ti. -Afna umazana!
Mogoče bi moral
Donda odnesti drugam in ga pomiriti?
Bratu oprosti izbruh.
Bolezen njegovih ledij se je razširila v možgane.
Vsak dan je slabši. -Odprl mu bom oči.
Vidim te.
Karakala, Karakala. Daj, vstani.
Pokonci. Ne ti. Dobro, tu je.
Poslušaj me. Kaj je narobe?
Nič ni moje. Vedno je vse najino.
Celo v maternici je poskušal
pretrgati mojo popkovino, da ne bi dobil zraka.
Se spomniš? -Seveda.
Sedi. -Tega ne pozabiš.
Vest mi ne da … -Kaj?
Sedi. Brat namerava vso krivdo naprtiti tebi.
Pred celim senatom. -Ampak nisem kriv.
Za to, kar se dogaja na ulicah. Za kaos. -Laže!
Nobeno pričevanje ni pogubnejše kot beseda enega brata proti drugemu.
Laž! Vedno laže. -Zna biti zelo prepričljiv.
In? Kaj mi bodo naredili?
Ne drznem si pomisliti. Ampak kaj bodo naredili Dondu?
Kaj bodo naredili Dondu?
Sam se odloči.
Brat.
Odloži bodalo. -Lažeš.
Daj mi ga. -Vedno lažeš!
Poglej me, poglej me.
Lažeš! -Strezni se.
Lažeš! -Strezni se!
Vedno sem te varoval. Ker te imam rad.
Vrni se. Pomagaj mi.
Lucij.
Nikoli ne bi pomislila, da naju bodo Parke pripeljale sem.
Pa vendar sva tu.
Naredila sva poln krog. Poslala si me stran, toda usoda
me je pripeljala nazaj na kraj, kjer je umrl.
Ta prstan
je nosil moj oče.
Tvojemu očetu Maksimu ga je dal v znak zaupanja.
Jaz sem ga dala Akaciju za njegovo srčnost.
To je prstan moje žene.
Nosil ga bom zraven tvojega.
Iskreno mi je žal za Akacija.
Nisem videl moža.
Bil je rimski vojak.
Imeli smo načrt.
V Ostiji je imel vojsko pod poveljstvom Darija Seksta.
Povedel naj bi jo proti cesarjema.
Akacij, Maksim, Mark Avrelij.
Vsi so živeli in umrli za Rim. Vsi smo taki.
Te res nameravajo ubiti?
Že od očetove smrti mi nekdo drži meč na vratu. Če ne eden, pa drugi.
Ampak zdaj, ko sem te našla, ni več pomembno.
Ne bojim se. -Navajen sem izgubljati to, kar imam rad.
Ampak zdaj, ko sem te našel, te ne bi rad spet izgubil.
Stojiš kot on.
Čuječe.
Ponosno.
Nimam njegove moči.
Ko je vsaj ne bi imel.
Ko bi ti vsaj lahko rekla, da pobegni.
Pojdi.
Moč in čast.
MARK AVRELIJ
MAKSIM
Kot cesar
sem sklical senat, da bi imenoval prvega konzula
in mu podelil pravico,
da opravlja vojaške in državne naloge za cesarstvo.
Imenujem
državljana Donda!
Živel Dond!
Živel Dond. -Živel Dond!
Za drugega konzula
imenujem
državljana
Makrina.
Živel Makrin! -Živel Makrin!
Proslavili bomo s parado. Z igrami
in množičnimi usmrtitvami.
Naj živi cesarstvo.
-Naj živi cesarstvo.
Sedite.
Uspelo mi je,
z nekaj sreče in nemalo veščine,
da edinemu preostalemu cesarju lahko šepetam v uho.
Logično mu lahko vse pojasnim
in ukrotim norost na ulicah. Vendar …
Če hočem vrniti red,
moram imeti oblast
in poveljstvo nad pretorijsko gardo.
Glasovnice
ali roke?
Za! -Za!
Vaš ponižni sluga.
Spustite roke.
Lahko sedete.
Rim mora pasti.
Samo pahniti ga moram.
In ko bo Rim padel …
Kaj potem?
Hči svojega očeta si.
Njegove sanje o Rimu nikoli niso bile sanje.
Bile so utvara. "Najboljše maščevanje je,
da si drugačen od tistega, ki te je ranil."
Poskrbel sem, da sem drugačen od tvojega očeta.
On je govoril o sanjah, jaz govorim o resnici.
In v mojem Rimu je edina resnica
zakon močnejšega.
Bil sem cesarjeva last.
Zdaj obvladujem cesarstvo.
To je mogoče samo v Rimu.
Prepoznaš očetov žig na meni?
Če kaj potrebuješ
v zadnjih urah življenja, ti bomo priskrbeli.
S tvojo smrtjo bom imel prosto pot do prestola.
Jutri bodo igre.
In na njih bom uveljavil svojo voljo.
Ravi.
Lahko do jutra dostaviš sporočilo v Ostijo?
Kaj je tam? -Vojska.
Prosim te, da tvegaš za nekaj večjega.
Odjezdi v Ostijo.
Ta prstan daj generalu Dariju Sekstu. Me poslušaš?
Dariju Sekstu. Prepoznal bo Akacijev prstan.
In …
Kaj naj rečem, kdo me je poslal s prstanom?
Sem Lucij Ver Avrelij.
Rimski prestolonaslednik.
Povej mu, da kličem vojsko v obrambo nove Republike.
Ti lahko zaupam? -Ja.
Naj ti? -Ja.
Ravi! Potrebujem tvoje ključe.
Hvala.
Stoj! Vrni se!
Kdo ti ga je dal?
Lucij Ver Avrelij. Rimski prestolonaslednik.
Moramo Lucilo res ubiti?
Dokler ne bo mrtva, ne boš poznal miru.
Nikoli.
Ljudstvo jo ima rado. Njena smrt bo razkačila drhal.
Če bo po njeni smrti na ulicah zavrelo,
jim bom dal Karakalovo glavo in vsi me bodo opevali.
To, prijatelj moj, je politika.
Greva? -Ja.
Danes bo tvoj zadnji spopad.
Naš gospodar ti je namenil
leseni meč svobode.
Ampak moraš si ga zaslužiti. Danes boš branil svojo mater.
Les ali jeklo, konica je konica.
Čakaj me.
V počastitev položaja cesarja Karakale,
prvega konzula Donda in drugega konzula Makrina
ter kot kazen za njeno zaroto proti cesarstvu,
za njeno klevetanje cesarjevega modrega rodu
in za hujskanje vojaškega upora skupaj s svojim možem
bo kraljico doletela božja kazen
pod meči pretorijske garde.
Nisem general.
Ampak vsi smo vojaki.
Do zdaj smo se borili samo za to, da bi preživeli še en dan.
Kaj hočeš od nas?
Če se nočete boriti, se lahko vrnete v celice.
Ali pa se mi pridružite
in borite za svobodo daleč onkraj teh zidov.
Ja. -Nekoč je v Rimu čast nekaj pomenila.
V tem Rimu …
Ne verjamem, da še obstaja. Moramo jo najti.
In vedite.
Kjer je smrt, nas ni.
Kjer smo mi, ni smrti!
Na moj meč.
Moč in čast. -Moč in čast! Moč in čast!
Naj nihče ne reče, da cesar ni milosten.
Kraljica bo dobila enega gladiatorja,
ki jo bo branil pred pretorijsko gardo.
Nepremaganega Hanona!
Hanon! Hanon!
Ja!
Pokličite konjenico. Zadušite to.
To je vojna! Prava vojna!
Akacijeva vojska prihaja. Tik pred Rimom je.
Lahko jo napademo z boka. Samo 5000 mož je.
Koliko jih imamo mi? -6000, morda več.
Zadržite jih pred vrati.
Umazane tace stran …
Gnoj!
Lucij.
Daj mi lok.
`Pojdi, sin moj. Lucij …
Konja!
Nič ne ubije tega barbara? -Sem Lucij Ver Avrelij!
Kri ni dovolj, da postaneš cesar. Prestol zavzameš in držiš s silo.
Si pravi mož za to? -Ne borim se za oblast,
temveč da bi Rim osvobodil takih, kot si ti, in ga vrnil njim.
Sami bogovi zahtevajo preporod Rima. Mene so poslali, da to izpeljem.
In če so tvoji bogovi poslali mene, da te ubijem?
Čas je, da to končava, Makrin!
Moč in čast, sin moj.
Čakate, da vas nagovorim.
Ne vem, kaj naj rečem. Le to, da smo vsi videli preveč smrti.
Ne prelivajmo več krvi v imenu tiranije.
Moj ded Mark Avrelij je govoril o sanjah za Rim.
Moj oče Maksim Decim Meridij
je umrl za te sanje. Za ta ideal.
Mesto za številne in zavetje za vse v stiski.
Dom, za katerega se je vredno boriti.
Dom, ki ga je Maksim branil vse življenje.
Te sanje so izgubljene.
Si jih drznemo
skupaj obnoviti?
Kaj pravite?
Ja!
-Ja! Ja! Ja!
Mama.
Govori z mano, oče.
Prevod: Vesna Žagar