Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Sådan. Godt klaret, Augusto.
Rigtig godt.
Det ser godt ud. Træk vejret.
-Træk vejret. -Lærer, der er én under vandet.
Goyo! Du ender med at drukne.
-Kom op. -Ja, lærer.
Goyo! Du ender med at drukne.
Hold kæft, Augusto!
Skal du noget?
Den te er ikke te.
Fire koncerter på to uger. Lad mig være.
Hav en god dag, søster.
I lige måde.
For fanden!
Rend mig!
En, to, tre, fire, fem, seks, syv, otte, ni, ti.
En, to, tre, fire, fem, seks, syv, otte…
…27, 28, 29, 30…
SPANSK
Buona giornata, Goyo.
I lige måde, Miranda.
-Mirandita. -Buongiorno, skat.
Godmorgen, Goyo. Hvordan går det?
Godt. Hvad med dig, Momo?
Jeg har slet ikke sovet.
Cata kom forbi i går.
Vi spiste og så en hel serie, så jeg er død.
Det er forkert.
Hvis du var død, var du her ikke nu, Momo.
Du ved, hvad jeg mener, Goyo.
Museo Nacional de Bellas Artes er Latinamerikas vigtigste museum.
Det er 120 år gammelt og har en omfattende samling.
Over 12.000 værker fra forskellige perioder.
Lad os se et af mine yndlingskunstværker.
Vi går videre.
Portræt af en ung kvinde af Rembrandt.
-Har du skiftet låsen? -Ja.
-Jeg var dum, men det ligger bag os. -"Bag os"?
Du dummede dig ikke bare. Du kom i fængsel.
Hvad mener du med fængsel?
De holdt mig i 72 timer. Så slemt var det ikke.
Jeg savner dig og drengene. Kom nu.
Du var væk hele dagen. Knægten ville ikke åbne.
Jeg er hans far. Hvor var du?
Jeg bad dem om ikke at åbne.
Svar mig. Hvor var du?
Jeg har fået job på et museum i centrum.
Nå, fint.
-Hvad laver du? -Lad os gå ind.
Kom nu, Miguel. Hold nu op. Gå.
Hvor skal jeg gå hen?
Er du vanvittig? Skal jeg bare gå?
Det er også mit hus. Mine børn er her.
Skal jeg bare gå? Vil du røvrende mig?
Nej, det er din skyld, Miguel. Kun din.
Vær ikke så barnlig, og gå.
Afsted.
Er han gået?
Ja. Det er okay nu.
Er din bror kommet?
-Nej. -Nej? Okay.
Hej, skat.
Goyo, der er aftensmad.
Må jeg komme ind?
Ja.
Jamen dog.
Tilbage til lærredet. Det er godt.
Du har ikke malet længe. Omkring tre år?
Fire år og syv måneder.
Jeg glemmer altid pandemien.
Det er smukt. Er det et menneske?
-En kvinde, ser det ud til. -Ja.
Imaginær?
Én fra museet.
-Ægte. -Ja, hun er ægte.
Hvad laver hun der?
Hun er sikkerhedsvagt.
Hvad ved hende inspirerede dig til at male igen?
Skønhed.
Og noget andet udefinerbart.
Skal vi spise?
Jeg venter i køkkenet.
Hvad er der galt? Savner du ham?
Han er ikke sur over, at du ikke åbnede.
Han elsker dig højt.
Han er din far.
Han elsker Cuti højere.
Hvem siger det? Nej.
Slet ikke.
Men…
De forstår hinanden, fordi de er ens.
Hvor var du?
Sammen med Romi, og så drengene.
Tog du penge fra dåsen?
Cuti, hvad er der med dig?
Hvad mener du?
Jeg startede på mit job i dag.
Du skulle være hos din bror, men forsvandt hele dagen.
Hvad foregår der?
Hør her, Cuti.
Hvis du ikke bidrager eller hjælper,
så må du bo hos din far eller din kæreste.
Hvad? Smider du mig ud, som du smed min far ud?
Det gør du ikke, det der!
Du skal ikke blive som din far.
Du er for klog til det.
Pas på panden, for fanden!
Sådan, Goyo. Du var stærk i dag.
Du er færdig.
-Augusto! -Undskyld, lærer.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Museet har en bred vifte af argentinsk kunst.
Værker af Cándido López, Prilidiano Pueyrredón,
Emilio Pettoruti, Xul Solar, Antonio Seguí,
Marta Minujín,
Antonio Berni
og León Ferrari.
Jeg skal købe ind.
-Jeg har kun yoghurt i køleskabet. -Jeg undgår mælkeprodukter.
Virkelig?
-Vi ses i morgen. -Vi ses i morgen, Momo og Miranda.
Jeg er på vej.
Ja, jeg er der om en time.
Jeg tager metroen. Jeg er der om 40 minutter.
Okay? Okay. Knus. Farvel.
På grund af sporarbejde standser toget ikke på Las Heras Station.
Næste station, Santa Fe.
Der kan skiftes til linje D.
Ti, elleve, tretten… Tolv…
Fire… Fem, seks.
17, 18, 19, 20, 21, 22…
Næste station, Santa Fe.
Der kan skiftes til linje D.
Undskyld.
Undskyld mig.
Rolig. Det kører snart igen.
Han kom hjem og tog et brusebad.
Og?
Det gør han aldrig før maden.
Han gik ind på sit værelse. Han sagde, at han havde det fint.
Men han virkede nervøs og panikslagen.
Tager han sin medicin?
Altid.
Måske er der sket noget.
Ja, måske.
Det gik så godt for ham.
Han malede igen.
Godt.
Han maler et portræt af en af museets sikkerhedsvagter.
Okay.
Goyo?
Må jeg komme ind?
Jeg laver rigatoni med pesto alla Genovese.
Er du okay?
Er der sket noget?
-Jeg skræmte en kvinde. -Hvordan skræmte?
Hun er speciel.
Hun startede på museet i tirsdags.
Hun er sikkerhedsvagt.
Nå.
I så hinanden tirsdag, i går og i dag.
Jeg så hende. Hun så ikke mig.
Jeg så hende eller gik forbi, men hun så mig ikke.
Først i dag.
Og hun blev bange.
-Jeg fulgte efter hende til metroen. -Gik du ind i den?
Lyset slukkede, og toget stoppede midt i tunnelen.
Jeg blev bange og nervøs og kunne ikke få vejret.
Ja. At se dig sådan skræmte hende.
Nu kan jeg ikke gøre et godt indtryk, så hun vil tale med mig.
Vent nu lidt.
Mange mennesker har fobier.
Toget stoppede, lyset slukkede…
Din reaktion var normal.
Du kan stadig vende det. Jeg har vundet hårdere kampe op ad bakke.
Hvorfor kæmpe op ad bakke, Matute?
Jeg har klaret ting, som virkede umulige.
Hej, skat.
-Hej. -Jeg besøgte moster Marce.
Hvordan går det, skat? Hvad laver du?
Hvad laver du? Matematik?
Det er geometri, mor.
Selvfølgelig. Er alt okay?
-Hvor er din bror? -Han tog alle sine ting og gik.
Det hele?
Ja. Tøj og PlayStation, og så gik han.
HISTORIEN BAG "AT GIVE FINGEREN"
Piger, jeg kan ikke komme.
Jeg kan ikke tage med ud før koncerten i Paraguay den 12.
Goyito.
Kom til koncerten på Palacio Paz i Buenos Aires den 14.
Knus.
Hvorfor lyver du? Du giver dem aldrig billetter.
De lyver også. De beder om billetter, men kommer ikke.
De går ikke op i musik.
-Venner og hyklere. -Ja…
De er mine venner. Vis respekt.
Rotacisme igen.
Hvad?
Saula udtaler ikke R rigtigt.
Hun sagde "respekt."
Det er rotacisme forårsaget af alkohol.
Han kalder mig alkoholiker igen.
Jeg har altid talt sådan. Med et fransk-klingende R.
Ligesom mor. Kan du huske det?
Sikkert, når hun drak.
For guds skyld.
Det er nok.
Eva? Et peronistisk navn.
-Ja. Og bibelsk. -Nej.
Dem, som er født efter 1950, er opkaldt efter Evita, ikke den anden.
Hvor gammel er hun?
Jeg anslår mellem 47 og 50 år.
Wow! Du går efter de ældre. En MILF.
Ældes hun pænt?
-Er hun smuk? -Ja, virkelig smuk.
Har hun en røv?
-Alle har røve, Matute. -Det ved jeg.
Jeg spørger, om hun har en pæn røv.
-Harmonisk. -Nå.
Patter?
Harmoniske.
Og robuste.
Hun har store bryster. Fint.
Hvorfor tror du, at hun ikke så dig?
Hun er nok fokuseret på det, der sker i hendes liv.
Hun har åbenbart problemer derhjemme.
-Er hun gift? -Det ved jeg ikke.
Hun har børn. Tror jeg.
Hvornår var du sidst forelsket?
For fire år og seks måneder siden. I Guadalupe Bazterrica.
Hun er så kedelig!
Hun taler om insekter og edderkopper.
Det er hendes job. Hun er entomolog.
Ja, det ved jeg.
Jeg foretrækker citron.
Vi skal finde på en strategi. Du ser Eva hver dag, ikke?
Ja.
Gå hen til hende i morgen og tal om det, der skete i dag.
"Hej, Eva. Undskyld, at jeg skræmte dig i metroen i går.
Jeg har villet tale med dig flere gange." Husk at sige "Flere gange."
"Men jeg kunne ikke. Det var forkert at følge efter dig."
Du skal forklare, at du ved, at det var forkert.
"Men jeg mente det godt. Undskyld.
Jeg hedder Goyo Villanueva. Rart at møde dig."
Bare sådan. Træk det ikke ud.
Trække i hvad?
Vær direkte, Goyito.
Nej, Matute. Du har fået.
Gid, jeg havde citron.
Jeg kan ikke passe uniformerne.
-Irriterende. -Kom så. García bliver sur.
Vi kommer, Charly.
-Vi ses. -Farvel.
-Hvad handlede det om? -Hvad? Intet. Han flirter med mig.
Han giver mig komplimenter.
Han virker lidt stiv i starten, men der brænder en ild i ham.
Apropos ild, jeg hader hedeturene.
-Får du dem ikke? -Nej.
-Vitaminer. -Ja.
-García. -Ja.
-Goyo. -Godmorgen.
Hvad laver den galning her? Det er ham, jeg fortalte om!
Der var en misforståelse. Det er derfor, jeg er her.
Det er Goyo. Han arbejder her som rundviser.
-Har du aldrig set ham? -Nej.
Nej. Derfor skete hændelsen i metroen.
Hvad skete der?
-Eva Montero… -Han kender mig!
Eva Montero så mig i metroen i går.
Hun blev bange, fordi jeg stirrede, fordi jeg kender hende fra museet.
Men hun kender ikke mig.
Det er…
Hun troede nok, at jeg var en fremmed, som ville chikanere hende.
Det forklarer den ubehagelige håndbevægelse, da jeg steg af toget.
Jeg ville ikke skræmme dig, Eva Montero. Jeg ville bare sige hej.
Så jeg kom for at sige undskyld og præsentere mig ordentligt.
Jeg er Gregorio Villanueva, museets spanske rundviser.
Rart at møde dig.
Ja, hej. Rart at møde dig.
Okay, det er godt. Nu har du forklaret det.
Tak, Goyo.
Undskyld mig.
Åh nej, den stakkel. Det er forfærdeligt.
-Hvilken håndbevægelse? -Den her.
-Du er led. -Nej! Hvad mener du med det?
-Er han ikke lidt sær? -Nej.
Han er rigtig sød. Og virkelig klog.
Ja, han er klog, men så du, hvordan han kiggede på mig?
Med store øjne.
Svedig. Jeg tænkte: "Han dræber mig."
-Den stakkel. -Slap nu af. Det er glemt.
Når du ser ham igen, så smil bare og vær flink.
Okay, vi skal gå. García slår os ihjel.
Denne gobelin, vævet i år 1660,
viser scener med en komposition og linjer, som er typiske for Renæssancen.
Barokrammen består af planter, våben, fugle, musikinstrumenter
og viser Marqués de Caracena våbenskjold nederst.
Vi går videre.
Hej!
Hej, Eva Montero.
-Hvordan går det? -Godt.
Metroen kører først igen klokken 20.
Og busserne er propfyldte. Jeg kommer aldrig hjem i dag.
Jeg kan holde dig med selskab.
Vi kan tage en drink.
Nej, det er fint. Jeg er vant til det.
Jeg bor i nærheden og har intet at lave.
Du vil ikke kede dig. Jeg er en god samtalepartner.
Jeg læste kunsthistorie i Buenos Aires.
Jeg fik min ph.d. ved Complutense Universitet i Madrid.
Wow. Det er fantastisk.
Hvor længe har du arbejdet på museet?
Siden mandag den 24. juni 2013.
Er du okay?
Og dig? Drømte du om at blive vagt?
Nej.
Jeg ville være læge.
Men jeg blev knap færdig med gymnasiet.
-Så døde min far… -Det er jeg ked af.
Ja. Det er længe siden.
Så måtte jeg hjælpe familien og få et job.
Og livet bragte mig hertil.
Kan du ikke lide jobbet?
Jo…
Jeg kan lide det. Det afhænger af stedet.
Jeg kan lide museet.
Men det kan være lidt kedeligt.
Men jeg ved ikke.
Et job er et job.
Solen rammer dit ansigt på en særlig måde, Eva Montero.
Det er ligesom Vincents gule farve.
-Hvem? -Vincent van Gogh.
Han er en kendt hollandsk maler.
Ja. Ham, der skar sit øre af?
Ja. Ham.
Vincent er min yndlingskunstner.
Han havde en bror, der passede på ham. Han hed Theo.
Min hedder Matías. Vi kalder ham Matute.
Theo døde et halvt år efter Vincent. Matute lever stadig.
Lækker.
Farven, der rammer dit ansigt, hedder kromgul.
Den blev skabt under den industrielle revolution.
Utroligt.
Du ved meget, Goyo. En hel masse.
Du er
meget speciel.
Se. Klokken er næsten otte.
-Perfekt. Lad os gå. Tjener! -Ja.
Nå, men…
Tak, fordi du ventede, og for limonaden.
-Jeg skylder dig en. -Nej, du skylder mig ikke limonade.
Det var en fornøjelse, frue.
Kald mig ikke frue, Goyo.
Det tager mig tid ikke at sige "Hr." og "Frue".
Undtagen med børn og teenagere.
Med voksne vil jeg opbygge tillid.
Okay…
Du bor her, ikke?
Ja.
Hvad lavede du i metroen?
Jeg ville tale med dig, som vi gør nu,
men jeg kunne ikke på museet.
Så jeg fulgte efter dig for at få dig til at se på mig,
men jeg formåede kun at skræmme dig.
Okay.
Vi ses i morgen.
Ingen har nogensinde kaldt mig speciel.
Hun synes nok, at jeg er sær.
Du er en smuk særling. Er du glad?
Ja, jeg er meget glad. Tak for rådet, Matute.
Sig ikke tak. Jeg er din bror. Jeg skal arbejde igen nu.
-Vi tales ved, okay? -Okay.
-Farvel. -Farvel.
Er hun virkelig så smuk?
-Du bankede ikke på. -Døren var åben.
Hørte du min samtale med Matute?
Jeg hørte dig takke ham for hans råd.
Jeg skal spise på restauranten med Julita.
-Hvad synes du? -Det ved jeg, når jeg er færdig.
Jeg talte om modellen.
Okay.
Taler I? Taler du med hende?
Ja. Vi drak limonade i dag.
Jeg vil gerne møde hende.
Vi kan drikke limonade sammen.
Julita venter dernede. Okay.
-Der er mad i ovnen. Okay? -Ja.
Ses vi senere?
Vi må advare hende.
Glem det.
Hun skal kende til Goyos tilstand.
Hun har nok selv opdaget det. Hun er gammel nok.
Hvad mener du med "Gammel nok"?
Som os. På vores alder.
Undskyld, jeg afbryder. Det var lækkert.
-Farvel, Marquito. Tak. Vi ses. -Farvel.
Han er intet barn. Lad ham leve.
-Går det galt, så er det fint. -Hvordan er det fint?
-Går intet galt for dig? -Jeg er ikke autist.
Nej, du er en masse andre ting.
Lad ham leve lidt.
Det skader ikke.
Nej, vent.
Nu siger du, at jeg er kontrollerende, overbeskyttende…
Nej, manipulerende. Eller at jeg kvæler ham.
Nej, at jeg behandler ham som barnet, jeg aldrig fik. Sig det.
Matute, de blå fliser med det hvide i hjørnerne er vidunderligt.
-Sig det. Du brænder efter det. -Det var Goyos idé.
Jeg har et forretningsforslag, som du vil elske.
Vent. Hun er på vores alder. Men hvor gammel?
Hvor gammel er du, Saula?
Gammel nok.
Et øjeblik.
Igen, Goyo? Du drukner. Jeg har sagt det så mange gange.
-Kom så op. -Ja, lærer.
Hov!
Goyo!
Hej, knægt.
Skal jeg gå?
Nej.
Jeg kedede mig, så jeg gik en tur.
Du valgte et godt sted at gøre det.
Har du været på museet før?
Nej.
-Kom du alene? -Nej, med min mor. Hun arbejder her.
Hvad hedder din mor? Jeg arbejder her.
Hun hedder Eva Montero.
Jeg må ikke vade rundt alene, men jeg kedede mig.
-"Gå." -Hvad?
Sig "Gå", ikke "Vade".
Du vader ikke.
Gregorio Villanueva. Folk siger Goyo.
Jeg er spansk rundviser. Jeg kender din mor, Eva Montero.
Martín Aguirre. Folk siger Tato.
-Rart at møde dig. -Rart at møde dig, Goyo.
Min søster passer ham i morgen, og…
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Mit liv er et stort rod.
-En dag ad gangen, skat. -Ja.
En dag ad gangen.
Hov, hvad er det?
Charly.
Han inviterede mig ud på kaffe. Jeg sagde: "Ikke i dag."
I morgen eller i overmorgen. Jeg ved ikke.
-Godt. -Jeg ved ikke.
Men disse øjeblikke…
Ikke? Småsnak, blikke, blomster, at spille kostbar.
Jeg elsker det.
Jeg kan også lide det, som følger. Ja.
Men ikke det, som følger derefter.
Når alt går galt.
Kalkene og røgelsesbrænderne blev plyndret fra kirken.
Der er afhuggede hoveder fastgjort til sadlerne.
Hvad med den nøgne pige?
Hun er en hvid fange.
Hun er halvt bevidstløs.
-De har kidnappet hende. -Ja.
Et interessant værk.
Det første store maleri med indfødte.
Jeg bliver præsident i 2051.
Det lyder godt.
Du skal forberede dig meget på det.
Du skal studere. Forstå mennesker. Deres problemer, deres behov…
Eva Montero!
Jeg diskuterede Det ondes tilbagevenden
med din søn, Argentinas kommende præsident.
-Ja. -Mor.
Goyo ved alt om alle malerierne på museet.
Ikke alle. Men jeg kender til mange af dem.
Ja.
Godt. Lad os gå. Vi kommer for sent.
Okay. Tak, Goyo.
-God weekend, begge to. -Tak.
-Farvel. -Farvel.
Mål!
Kom så!
Sådan! Mål!
Kom så!
Fantastisk mål, mand!
Det er løgn!
Kom så!
Jeg kan ikke dyrke sex, første gang jeg kysser hende.
Det haster ikke. I dit tempo.
Se dig for!
Jeg har researchet seksualitet, og jeg så mange ting.
Gjorde du? Så du porno?
Ja, også det.
Men jeg måtte stoppe.
Jeg åbnede en side, men lukkede den.
Jeg lagde mærke til, at alt er arrangeret efter kategori.
Anal, bondage, etnicitet, store bryster, små…
-Du så lidt af hvert. -Ja, jeg så lidt.
Onani, MILF, biseksuel, bøsser, orgier, missionær…
Det handler ikke om missionærer og religion.
-Missionær er en stilling. -Ja, det ved jeg.
Ser du porno, Matute?
Det gør alle, Goyito.
Var du interesseret i noget af det, du så?
Noget af det, ja.
Men jeg så ting, som jeg ikke tror, at Eva Montero gør.
Du kender hende ikke.
Du ville blive overrasket over, hvad folk gør bag lukkede døre.
Hvad tror du, hun ikke ville gøre?
Fisting, golden shower, ansigt, koprofili…
Nå. Du så meget.
Men folk gør det ikke første gang.
Du skal kunne lide det, som du gør. Kan du det?
Jeg kan lide det, der sker dernede.
Når den bliver stiv.
Jeg kan lide det, der sker på hovedet.
Ja, hovedet er den mest erogene zone.
Kvinder har klitoris. Vi har hovedet.
Jeg drømte i nat, at Eva Montero kyssede mit hoved.
-Hvad? -Jeg drømte i nat…
Jeg vil ikke råbe. Eva Montero kyssede hovedet.
Sikken drøm.
Ja.
Hun er nok mere erfaren. Hvad tror du?
Ja, Goyito. Det er jeg sikker på.
Ja.
Spis. Det bliver koldt.
-Inviter hende ud. -Er det ikke for tidligt?
Nej, ikke i dette århundrede.
Hør her. Inviter hende på middag. Hun siger ja.
Se dig for. Han sidder lige her.
Ja, jeg sidder lige her!
Det var det, jeg sagde, om Pampas guder.
Sívori illustrerede Godofredo Daireauxs bøger ved to lejligheder.
Pampas guder i 1902…
Vi ses i morgen.
Eva Montero.
-Undskyld. Jeg skræmte dig igen. -Det er okay.
-Undskyld. -Det er fint.
Vidste du, at museet huser en Van Gogh?
Nej, det gjorde jeg ikke.
En original.
Det er et af Vincents første værker malet i Paris.
Han skrev til sin bror Theo: "Der er intet som Paris.
Selvom det er hårdt at bo her,
renser den franske luft hjernen og gør godt."
Vil du spise middag?
Mig?
Ja, dig.
Hvorfor mig og ikke en af de andre kvinder?
Der er intet ved dem, som giver mig lyst til at invitere dem på middag.
Goyo…
Jeg er anderledes end dig.
Jeg er ældre end dig. Meget ældre.
Og…
Du ved mange ting, jeg ikke ved.
Jeg er for kedelig.
Og du ved mange ting, jeg ikke ved.
At være anderledes er noget, vi har tilfælles, Eva Montero.
Museet har ikke været det samme, siden du startede her.
Jeg kan godt på lørdag.
Det kan være hos mig.
Bor du alene?
Nej, med min søster, Saula.
Hun er der ikke, for hun har en koncert i Paraguay.
Hun er koncertpianist. Saula Villanueva. Du kender hende måske.
Nej, det gør jeg ikke.
Du kender hende ikke.
Vi vil være alene.
For hun er der ikke. Hvis du siger, ja.
Ja.
Er nogen død?
Nej. Hvorfor?
Det er begravelsestøj.
Nej, jeg går ud i den.
Du bar den, da Chichi Galarzas mor døde.
Ja.
Skal du ud?
Ja. Jeg går måske ud med en ven på lørdag.
Vi får se. Jeg ved det ikke endnu.
Moster Marce kan passe dig og lave gnocchi.
Ja. Vi har ikke mere shampoo.
Jeg køber mere i morgen.
Sådan kan man dykke og nå dybt ned i vandet.
-Forstået? -Ja.
Okay? Godt. Så gør I det sammen.
Godt. God attitude, Goyo.
God attitude, Goyo.
Goyo!
Goyo?
Vores Goyo?
Ja.
Du er slem.
Du anmeldte ham næsten, og nu dater I.
Det er ingen date. Bare en middag.
Okay.
Hvorhenne?
Hjemme hos ham.
-Hjemme hos ham? Virkelig? -Hvad?
-Det er en date.
-Nej. -Kom nu.
Du ved godt, at han er sær, ikke?
Han har nogle problemer.
Har du datet en fyr, som ikke kunne lyve?
Som siger sin mening.
Som er høflig,
utroligt klog,
ude af stand til at såre dig og ovenikøbet en flot fyr?
Aldrig nogensinde.
Heller ikke jeg.
Jeg kan låne dig en halskæde.
-Den er forførende… -Hold op!
-Hvad? Det er rigtigt. -Nej, hold op.
Hav tre samtaleemner klar, hvis der opstår en pause.
Undgå politik. Det kan ødelægge aftenen.
Miljø er et godt emne.
Du vil virke følsom og bekymret.
Og selvfølgelig kunst. Dit speciale.
Uden at gå i detaljer. Det kan blive kedeligt.
Godaften.
Hej, Goyo.
-Kom ind. -Tak. Undskyld mig.
Wow!
Her er fint.
Fransk neoklassisk stil fra starten af det 20. århundrede.
Vincent brugte en flydende teknik.
Himlen ser næsten ud til at bevæge sig.
Ja, det er rigtigt.
Du har ret.
De var geniale, ikke?
Folk siger, at de var lidt skøre.
Og at de må have været skøre for at kunne gøre det.
En forsimplet og ignorant tanke, Eva Montero.
Der findes ingen objektiv virkelighed.
Vincent havde en smuk og stormende måde at se virkeligheden på.
Det, nogle kalder "galskab",
er bare endnu en måde at leve, tænke, føle og være i verden på.
Synes du ikke, at alt er på vej baglæns?
Oxymoron.
Det er en talemåde med en modstridende betydning.
-"På vej baglæns," som du sagde. -Okay.
"Levende død."
"Evigt øjeblik."
Okay.
"Øredøvende tavshed."
-Og flere. Flere eksempler. -Ja.
Selvfølgelig.
Jeg mener, i stedet for at udvikle os går vi tilbage, ikke?
For eksempel har alle en mobiltelefon nu.
Og alligevel bliver vi mere afskåret.
Var maden god?
Ja. Lækker.
-Dessert? -Jeg hjælper.
Nej, det er okay. Du er min gæst.
Okay. Ja.
Okay. Her.
-Kan du give mig kniven? -Ja. Okay.
-Må jeg sætte musik på? -Ja.
Der er en højtaler i stuen.
Sæt din telefon til.
Okay.
-Den vej? Nej. -Nej. Der. Den vej.
Okay. Undskyld.
Du drak ingen vin.
Skal jeg også drikke champagne alene?
Sandheden er, at jeg ikke kan tåle alkohol.
Hvad er det?
-Hvad er det? -Chokolademousse med appelsin.
-Også lavet af din bror? -Ja.
Hvor lækkert.
Er jeg ulækker?
Nej, du er en kvinde.
Lækker!
Jeg ved, at du er klog.
Du har
en bror, der laver gudeskøn mad.
Har jeg ret?
En søster, der er pianist.
Berømt. Det er hende, ikke?
Ja.
Hun er smuk.
Og din bror ved siden af.
Matute.
Forældrene? Er de her?
En mor. Min far døde i Vietnam.
Det er ham på billedet.
Carlos Villanueva.
Wow. Døde han i Vietnamkrigen?
Nej.
Krigen varede fra 1. november 1955 til den 30. april 1975.
Okay.
Min far døde i en bilulykke på øen Phú Quốc
tidligt om morgenen den 2. oktober 2005.
Okay. Stakkel.
Min mor kørte spritkørsel.
Min far drak også meget, som min søster Saula.
Matute drikker normalt.
Okay. Jeg forstår.
Og er det din mor?
Nej, det er Elena.
Mor til mine søskende. Hun døde, da de var teenagere.
Af et enormt myokardieinfarkt.
Ved bordet, vi spiste ved i aften.
Hun døde der.
Jeg er søn af min fars anden kone.
Okay.
Og…
-Har du ikke et billede af din mor? -Nej.
Lever hun stadig?
Ja. Med sin nye partner, Félix Ruiz Allende.
I Tierra del Fuego.
Min mor hedder Magdalena.
Okay.
Hvad laver hun?
Intet.
Hun er Luis Allendes kone.
Ruiz Allende.
Og hun er mor.
Kone, ja. Mor, nej.
Hun har svært ved moderskabet.
Ikke alle er gode til at have børn.
-Må jeg spørge om noget nu? -Ja.
-Okay. Jeg ved, at du har mindst én søn. -Ja.
-Jeg mødte den kommende præsident. -Ja.
Ja. Jeg har også én, der er ældre. Vi kalder ham Cuti.
Han hedder Cristian.
Han er 16 år.
Han aner ikke, hvad han vil, men han elsker at spille fodbold.
Han spiller godt, som sin far, Miguel, der også spillede.
Men det blev ikke til meget.
Miguel. Så du har en mand.
Jeg ved ikke.
-Ved du det ikke? -Nej, jo…
Ja. Jeg har en.
Men vi er ikke sammen lige nu.
Det var mig, der ønskede det.
Okay.
Var du lykkelig sammen med Miguel?
Ja.
Ja. I begyndelsen, ja.
Så forandrede det sig.
Han forandrede sig. Jeg forandrede mig…
Han forstår ikke, hvordan jeg har det.
Jeg forstår det heller ikke selv.
Men han bliver nervøs og dummer sig.
Det er problemet.
Kan vi skifte emne?
Ja, selvfølgelig.
Det anslås, at Jordens temperatur steg med 1,2 grader i år.
Og med en stigning på seks grader vil alt liv på Jorden gå til.
Jeg har aldrig haft et godt forhold til en mand.
Ikke én gang.
Ikke en eneste.
Jeg læste en statistik om, at de fleste ikke overgår 60 % lykke.
Men nogle, såsom inuitterne,
åndelige guruer eller nogle stammer i Amazonas,
opnår op til 80 %.
Nå. Så skal man være meget sær for at være lykkelig.
Ja, ifølge data.
Kom her.
Goyo.
Du er så anderledes end alle andre mænd.
Du er så…
Så…
Jeg ved det ikke. Jeg elsker den, du er.
Jeg har Aspergers. Det er måske det.
Ja, måske.
Generer det dig?
Nej, det generer mig ikke.
Så var jeg her ikke.
Men det bekymrer mig lidt, fordi…
Jeg ved ikke. Jeg…
Jeg har aldrig været sammen med en som dig.
Jeg skal tisse.
-Okay. -Ja.
-Toilettet er der. -Okay.
-Der, til højre. -Tak.
Goyo?
Hun spiser med hænderne.
Hun dyppede fingeren i moussen og slikkede den.
Ja, det var foruroligende.
Men så holdt jeg op med at kigge, og det var ikke noget alvorligt.
Hun hygger sig. Hun er på toilettet. Jeg ringer fra toilettet ovenpå.
Ja. Det går godt.
Hun ville skifte emne, men jeg fulgte dit råd.
Ingen politik.
Jeg talte om miljøet.
-Eva Montero. -Goyo.
Hej.
Undskyld.
Jeg gik op, fordi jeg ikke kunne finde…
Er det mig?
Det er ikke færdigt endnu.
Hvordan tegnede du mig?
Fra hukommelsen.
Det var, da jeg mødte dig.
Da du begyndte på museet.
Det regnede, og du kæmpede med en paraply.
Hvis du kan lide det, så får du det.
Har du indrettet værelset?
Ja. Min søster Saulas ven hjalp mig. Hun hedder Julia di Pietro.
Du kender hende måske.
Nej, jeg kender ingen.
Kender du heller ikke hende? Okay.
Kom herhen.
Kom her.
Ja.
Læg dig ned.
Hold om mig.
"Hvor end Eva var, var der paradis."
Det fandt Mark Twain på, at Adam skrev på Evas gravsten.
Vi kysser, Eva Montero.
Ja.
Skal jeg fortsætte? Ja?
Ja.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Går du?
Ja, jeg går, fordi… Min søster passer præsidenten.
Ja.
Vil du have morgenmad først?
Nej tak, det er fint.
-Skal jeg ringe efter en taxa? -Nej. Jeg tager metroen.
Metroen er et par gader væk.
Jeg kan ringe efter en taxa. Det er hurtigere og mere behageligt.
-Jeg henter telefonen. -Okay.
-Havde du det sjovt? -Ja. Jeg hyggede mig.
Ja, og maleriet var smukt.
Nå, Goyo. Farvel.
Farvel.
-Tak. -Skriv, når du er hjemme.
-Så jeg kan være rolig. -Ja.
Godmorgen.
De her er forbundet med ære, beskyttelse og triumf…
-Og her er mor. Godaften. -Hvad laver du her?
Jeg ville se mine børn. Eller ham. Den anden bor hos kæresten.
Jeg stødte på ham i går, og han fortalte det. Vildt.
Hvor er moster Marce?
Hun gik.
Jeg bad hende om at gå.
Jeg er her, så hun kunne gå. Hun har nok meget at lave derhjemme.
Og ved du hvad? Jeg har fået et job på en bilvask.
Godt. Det er jeg glad for.
Er du glad?
Er det hendes glade ansigt?
Nej, når man er glad, siger man: "Godt! Jeg er så glad.
Du fandt et job.
Vi finder sammen igen."
Nej, du kan ikke komme tilbage.
Hvad mener du?
Nej.
Kan jeg ikke komme tilbage?
Hvad laver du?
-Hvad er der galt med dig? -Intet.
-Du tiggede mig om at få et job. -Far, gå.
Jeg må ikke komme tilbage.
Jeg hjælper med lektier og har et job.
Jeg gør det, du bad om, og nu må jeg ikke være her.
Hvad fanden er der galt med dig?
-Svar mig! -Nej, far.
-Hvad vil du have? -Du skal gå.
Hvorhen?
Nej, det er mit hus. De er også mine børn.
Jeg går ikke. Du var hos én, ikke?
-Du er fjollet. -Du er sammen med én. Sig det.
Far!
-Sig det! -Far!
Stop! Hold så op!
-Jeg gør alt det rigtige. -Slip ham!
Du skal vise mig respekt.
Nej, vent.
Undskyld, Eva. Jeg ville ikke…
Gå.
-Nej! Vent! -Gå!
Det var et uheld!
-Gå! Ud! -Men jeg…
-Skat! -Gå!
-Okay, fint. Jeg går. -Ud!
Det er okay, skat! Det er okay.
Det er okay.
For fanden!
Hvad skal jeg gøre?
Skat, det er okay. Det er okay, skat.
Luk ham ikke ind igen.
-Han gik ind, mens jeg gik ind. -Min skat. Okay, min skat.
Det er slut nu, skat.
Så, så.
Gør mig en tjeneste. Kan du finde nogle isterninger?
Førte du an? Gjorde hun?
Hun foreslog næsten det hele. Jeg fulgte godt med.
Godt.
-Nød du det? -Ja. Meget.
Godt.
Tag det roligt. Bliv ikke for begejstret.
Følelsen næste dag er vigtig.
Hun vågner måske glad.
Eller hun vågner og vil skyde sig selv.
-Hvorfor skyde sig selv? -Jeg mener, hvis hun ikke nød det.
-Hun sagde, at hun hyggede sig. -Så gjorde hun det.
Ja. Hun smilede 17 gange og grinede otte.
Det er meget, ikke?
Okay, slap af nu.
Vent på et tegn fra hende, så vi ved, hvor vi står.
Ja.
-Matute! -Hvad?
Jeg bad hende om at skrive, når hun kom hjem. Hun skrev ikke.
Jeg sendte en sms klokken 12.42.
Hun har ikke set den. Kun et flueben, ikke to. Se.
Det kan jeg se. Læg telefonen væk.
Vi skal se kampen. Kom nu.
HEJ, EVA. HVORDAN GÅR DET? KOM DU GODT HJEM??
Kom nu. Fire! Jeg vil forbande dig, men jeg kender ikke dit navn!
-Mærkeligt, at hun ikke har svaret, ikke? -Løb!
Han er 20 år. Løb!
Kan der være sket noget?
-Kom så! Derovre! -Matute!
For fanden!
-Hvad skal du? Tisse? -Undskyld mig.
-Hallo! Goyo!
Sig det til ham.
-Goyo! -Han kalder på dig.
Hvad skal du?
-Du lytter ikke til mig. -Jeg lytter!
Parret skændes!
-Min bror, din kælling. -Er han en kælling?
Goyo!
Gregorio, vent på mig.
Hvad fanden er der galt med dig?
Vigtige ting, du er ligeglad med.
Du talte uafbrudt. Jeg hørte det hele. Sagde du mere?
Ved du hvad?
Du er en egoistisk nar.
Jeg ville tilbringe tid med dig her…
Så de kan kalde os bøsser!
De kaldte os kællinger. Meget værre.
Du skabte dig foran dem.
-Ikke min skyld! -Jo.
Ikke min skyld.
-Jo, det var din… -Nej!
Jeg ved, hvad det er.
Du havde sex én gang, og nu er du vanvittigt forelsket.
Og du er bange, fordi du tror, at hun ignorerer dig, ikke?
Du så på din telefon konstant.
"Fluebenet!"
Du ødelagde planen.
Det har intet med mig at gøre.
Ved du hvad?
Forsvind. Jeg er færdig med dit pis.
Mand. Se, hvad han gjorde ved dig.
-Alt er fint. -Vil du på skadestuen?
-Nej, kom nu. -Alt er fint.
-Nej? -Bare rolig. Alt er fint.
-Bor du hos Romi? -Ja.
Hvor længe vil hendes forældre lade dig bo der?
Kom nu, Cuti. Du må gøre noget med dit liv.
-En forandring. -Ja.
Ja. Baren ansætter mig måske. Opvaskeren stopper, så jobbet er ledigt.
Okay.
Skal jeg blive her?
Så det ikke sker igen.
Ja.
MATUTE RINGER
Tre for 1.000! En for 500! En drage? Kom nu. Jeg har tre børn.
-Tre for 1.000! -Kald på ham.
Tre for 1.000.
En for 500! Vil du have en?
Ja?
Hej. Jeg leder efter fru Eva Montero.
Hvem spørger?
Goyo!
Knægt.
Det er Goyo, mors ven.
-Jeg siger, at du er her. -Okay.
Du må være Cuti.
Undskyld mig, hr. Cuti.
-Mor. -Ja?
-Goyo er her. -Hvem?
Hej, Eva Montero.
Hvad laver du her, Goyo?
Jeg bad dig skrive, når du kom hjem. Det gjorde du ikke.
Jeg skrev en besked, men du svarede ikke. Den blev ikke modtaget.
Så jeg blev bekymret og tog herhen.
Mors telefon er i stykker.
Ja.
Det forklarer alt.
Den er til dig, knægt.
Tak.
Goyo, hvor fik du min adresse?
Den blev gemt, da jeg bestilte bilen til dig, efter du sov hos mig.
Ja.
Se! En argentinsk drage.
Hvor fint, skat.
Jeg har også en lille plante med. som kan være til dig eller Cuti.
Nej. Giv mig den.
Til dig så.
Den er smuk.
Meget smuk.
-Du har et mærke. -Ja, jeg faldt på gaden for nylig.
-Jeg koger vand til mate. Vil du have? -Nej.
Nej? Hvad med te?
-Ja. -Okay.
-Har du brug for hjælp, knægt? -Ja, tak.
Hvad er der med ham? Hvor fandt du ham?
Sig ikke det.
Han er en kollega fra arbejdet.
Knalder du med ham?
Var din mund. Jeg er din mor.
Ja eller nej?
Han sagde, at du sov hos ham.
Stop, Cuti. Jeg vil ikke fortryde, at jeg lod dig komme tilbage. Kom nu.
Jeg henter mine ting hos Romi.
Okay.
-Her, Eva. -Skal jeg?
-Den er højt oppe. -Ja.
Jeg ringer, og hvis det ikke er for sent, kommer jeg hjem til dig.
Her er han. Farvel.
Goyo, jeg har ringet 40 gange.
Er din telefon blevet stjålet?
Nej, den løb tør for strøm.
Hvor var du?
Hvordan gik koncerten i Paraguay?
Fint. Jeg var ikke tilfreds.
Jeg skal øve mig. Folk elskede det.
Er du stadig sur? Hvor var du?
-Jeg var i Parque Patricios. -Hvorfor?
Var du hos Eva?
-Bor hun i Parque Patricios? -Ja.
Vent.
Havde I sex?
Ja.
I dag? I Parque Patricios?
-Nej, i går. Her. -De spiste her.
Så du vidste det?
Eva Monteros telefon gik i stykker. Derfor skrev hun ikke.
Hendes ansigt er forslået. Hun siger, at hun faldt.
Men det passer ikke. Det var et hæmatom, ingen skramme.
Du får store problemer.
Par er forskellige. Folk er ikke altid rigtigt separerede.
Er hun gift?
Nej, du tager ikke tilbage og ser den kvinde igen, Goyo.
Hvorfor? Hvorfor ikke, Saula?
Det er farligt.
En voldelig mand kan også skade dig.
Du ved det ikke.
Hvordan ved du, at manden slog hende?
Det gør jeg ikke, men det er tydeligt.
Okay.
Okay. Hvil dig, så spiser vi middag sammen.
Jeg ser Eva Montero igen.
Vi må stoppe det. Hun kontrollerer ham.
Hun udnyttede, at jeg ikke var her. Søde ord og sex. Det tiltrækker ham.
Og så går hun tilbage til manden. Typisk opportunist.
Du får de skøreste tanker.
Hun er en god kvinde.
-Undskyld, hvad er det? -Goyo tjekker mine flasker.
Jeg vil vædde klaveret på, at hun udnytter ham.
-Jeg taler med hende på museet. -Nej, lad være.
Du ødelægger det. Han er voksen.
-Og han har Aspergers. -Han er glad. Vi må støtte ham.
Støtte ham?
Støtte ham.
Og lade det gå galt. Helt galt.
STJERNERNE I MIT LIV
Det er der.
-Bilvasken? -Ja.
BILVASK
Vent her.
Hr. Miguel!
Hr. Miguel Aguirre!
Miguel!
Miguel, han kalder på dig.
Godmorgen, hr. Miguel Aguirre.
Undskyld. Det tager kun et øjeblik.
Jeg er her for at tale om Eva Montero.
Og hvem er du?
Gregorio Villanueva, en kollega fra Museo de Bellas Artes.
Eva er en fantastisk kvinde, som fortjener en god mand ved sin side.
En, som tager sig af hende og elsker hende på en ansvarlig måde.
Hun har et mærke på sit ansigt.
Jeg tror ikke, at det skete på gaden, som hun siger.
Så hvis det var dig, der slog hende,
vil jeg bede dig om ikke at såre hende mere.
-Stop! -Hvad fejler du?
-Stop, mand! -Din idiot!
-Stop! -Hvad fejler du?
-Siger du, hvad jeg skal gøre? -Stop, mand!
Væk! Flyt dig! Hvad fejler idioten?
-Gå! -Fjols!
-Bliver du klippet af mor? -Hold op!
-Stop. -Hold op. Det er overstået.
Stop!
Vi kører.
En mand gabte foran Rembrandt-maleriet i går.
Kun en idiot gaber foran Rembrandt.
Rigtigt.
Jeg tager på turné igen.
Italienerne venter.
-Godmorgen, Miranda. -Godmorgen, Eva.
Undskyld. Goyo, må jeg tale med dig?
Jeg går på toilettet.
-Tak. -Det var så lidt.
Passer det?
Var du på min mands arbejde?
Goyo, hvorfor?
Han sårer dig, Eva Montero.
Men hvorfor blander du dig? Hvorfor?
Du skal ikke hjælpe.
Det er værre nu!
Han tror, jeg ikke vil være sammen med ham,
fordi jeg har en anden, og så bekræfter du det!
Nej, Goyo. Nej!
Du skal ikke beskytte mig.
Du har ikke ret til det!
Vi elskede. Du og jeg, lørdag aften.
Og?
Tror du, det gør os til et par?
Nej, Goyo. Sådan er det ikke. Det var forkert.
Det er ikke din skyld. Det er min. Jeg lod mig rive med.
-Det er ikke forkert at lade sig rive med. -Jo, det er. Det er meget forkert!
Jeg havde brug for det.
At snakke, som vi gør. Og blive behandlet, som du behandler mig.
Jeg tænkte ikke på dig.
-Forstår du det ikke? -Nej, jeg forstår ikke.
Goyo…
Se på mig. Det, der skete, var forkert,
for nu forventer du noget, jeg ikke kan give.
Forstår du det nu?
Nej! Jeg forstår det ikke.
Jeg forstår det ikke.
Tyve, atten, seksten…
Goyo!
…ved indgangen…
-Eva, ikke? -Ja.
Bliv siddende.
Jeg er Saula. Gregorios søster.
Ja. Rart at møde dig. Hvordan har Goyo det?
Han er bedøvet nu.
Det er alvorligt.
-Det kunne være endt galt. -Ja. Det ved jeg.
Ved du det?
Kendte du til min brors tilstand?
-Ja. -Men du syntes ikke, det var vigtigt.
-Eller var du ligeglad? -Nej, jeg holder af Goyo.
Jeg forstår dig ikke.
Da vi var sammen,
tænkte jeg på hans tilstand.
Men…
Jeg ved ikke. Jeg holdt op med at tænke.
Det…
Det var meget smukt for os begge.
Jeg ved, at det var forkert.
Men samtidig var det ikke. Forvirrende.
Jeg…
Jeg har aldrig mødt en som Goyo.
Hans selskab hjalp mig.
Men du er ikke god for ham.
Det skal du huske efter det, der skete.
Jeg ville ikke såre ham.
Men du sårede ham stadig.
Hvad laver du?
-Man må ikke ryge nogen steder. -Det er et hospital.
Han forsøgte at begå selvmord.
Nej, han var oprevet. Han blev overvældet og mistede kontrollen.
Kom nu, Matute. Lad os ikke benægte det.
Han gik ud på Avenida Libertador.
Det er aldrig sket før.
Han mødte en skruppelløs person.
Hun er ikke dum. Hun ved, hvad hun laver.
-Det er slut. Han ser hende ikke igen. -Har du talt med hende?
-Selvfølgelig. -Nej.
Ved du hvad?
Du siger, at han er en voksen mand, som kan klare sig selv.
Men se, hvad der skete.
Hvad laver du?
Jeg tabte den.
Velkommen, Magdalena.
Tak.
Er Gregorio på værelset?
-Ja, jeg kalder. -Nej, det er okay.
Saula, slap af.
Han ved, hvem jeg er. Bare rolig.
Dine søskende fortalte mig det.
Kan du høre mig?
Tiden slider på os, ikke?
Vi bliver gamle.
Men der er noget positivt.
Alt det, der virkede så vigtigt for os,
bliver en anekdote…
…eller bliver glemt.
Jeg glemmer aldrig Eva Montero.
Jeg rører dig ikke.
Jeg rører ikke.
Mål!
-Sådan! Mål! -Cuti! Ja, skat! Bravo!
Er den ikke fin?
Lad os se. Må jeg?
Se her.
Den klæder dig.
Alle piger i universet vil falde for dig.
Jeg mener det.
Jeg har også en klassisk, for jeg ved, det er din stil.
Lad os se.
Kan du lide den?
Vil du prøve den?
Jeg prøver den senere.
Okay.
Gør det, når du vil.
Hej.
-Hej. -Hvordan går det?
Har du hørt noget om Goyo?
-Han er stadig på orlov. -Nå. Hvor længe?
Ved du det?
-Nej. -Det gør du ikke.
-Nej. -Det er okay.
-Vi ses. -Okay. Vi ses.
Kalder du mig gammel?
Nej, sexist.
En sexist.
Goyo vil ikke komme ned. Jeg går ud lidt.
Magdalena, det er ikke godt,
at du opmuntrer ham til at score damer lige nu.
Jeg forstår ikke.
Er det på grund af skjorterne?
Gregorio og jeg var alene, da jeg viste ham dem.
Hvor var du?
Jeg er ikke enig med dig, Saula.
Goyo er intet barn mere. Det ved vi alle.
Han er en mand.
Han blev afvist, og sådan opfører han sig.
Som en mand, der blev afvist.
Nej, fordi han er besat af den kvinde.
Du presser ham til at se hende. Skal det ske igen? Eller noget værre?
Stop, Saula.
Stop selv. "Lad os støtte ham."
Han vil opleve det, han skal, uden at du blander dig.
Og han vil klare sig.
Det er det, du ønsker. At alt altid er fint.
Skal han ikke være okay?
Hold op.
Alt skal være okay for dig, ikke for ham.
Du vil flytte langt væk igen uden bekymringer.
-Du bliver kvalt her. -Stop, Saula.
-Jeg kom ikke for det her. -Hvorfor kom du så?
For at se min søn.
Du tror, at jeg aldrig har elsket ham.
Det er kompliceret at elske folk.
Fald nu til ro.
Lad os ikke tale om det nu. Vi må tænke på Goyo.
Skal jeg føle mig skyldig?
Jeg har ikke brug for hjælp.
Jeg føler mig allerede skyldig, fordi jeg fødte ham.
-Han kom ud af min krop, og han er sådan. -Det er ingens skyld, Magda.
Det er utroligt.
Ved du, hvor mange gange jeg forsøgte?
Jeg forstår ham ikke.
Og han forstår ikke mig.
Det er frustrerende og smertefuldt
ikke at kunne knytte bånd med sin søn.
Jeg kunne ikke stille hans behov, for jeg kendte ikke hans behov.
Men det gør I to åbenbart.
Jeg er den eneste med et handicap.
Goyo er ikke handicappet. Forstår du ikke det?
Lad mig være! Hold op med at hade mig.
Jeg passer ikke ind i familien. Det ved jeg.
Ikke som hustru.
Ikke som mor.
Ikke som stedmor.
Desuden
hørte jeg, at I sagde,
at jeg dræbte jeres far på den fjollede Vietnam-ferie, ikke?
Nej.
Han havde ikke sikkerhedssele på.
Vi blev ramt bagfra.
-Du kørte spritkørsel, Magdalena. -Kan du huske din far?
Han var tydeligvis mere fuld end mig.
Nogen måtte køre.
Og han døde.
Alt faldt fra hinanden.
Jeg var i vildrede.
Jeg rejste langt væk.
Jeg mødte Félix.
Og han forstod mig.
Han var også rejst langt væk.
Landet er et godt gemmested.
Og jeg var egoistisk.
Jeg var uansvarlig.
Jeg var ubrugelig.
Jeg var skyldig.
Og en dårlig mor.
Jeg var det, jeg kunne være.
Eller det, jeg ikke kunne.
Indtil jeg var ingenting.
Jeg tager hen til Julita.
Jeg fortjener det ikke.
Jeg ved ikke, om min søn ville begå selvmord. Jeg forstår det ikke.
Det er svært for mig.
Jeg må lære.
Jeg må lære at forstå.
Jeg har det fint. Undskyld.
Eva.
DESTINATION - HOSPITALES
Næste station, Las Heras.
Hvad laver du her, Saula?
-Du må glemme den kvinde. -Nej!
Hun er anderledes end dig. Hun har et helt andet liv, Goyo.
Du kender ikke Eva Montero!
Nej, men jeg ser det, hun gør ved dig.
Det er ikke Eva Monteros skyld, Saula!
Råb ikke.
Nej! Eva Montero er ikke skyld i det, der sker med mig!
Hun går meget igennem, som du ikke kender til, Saula!
Det, Eva Montero skal have for at blive lykkelig, har hun ikke oplevet endnu.
Det, hun kender, har ikke fungeret for hende.
Hun er bange, og frygten lader hende ikke tænke.
Da vi var sammen, var hun glad, men så begyndte hun at tænke igen!
Jeg elsker dig og er bekymret. Det er alt.
Hvis du ikke vil acceptere Eva Montero,
så kan jeg ikke acceptere din bekymring.
Godmorgen.
Hvad?
Vil du give ham den?
Nej. Du gør det.
En kop kaffe? Den er friskbrygget.
Ja. Tak. Ja.
Må jeg komme ind?
Du er flot.
Du ser godt ud i smoking.
Den er til særlige lejligheder.
Selvfølgelig.
Sikket smukt maleri.
Er hun din muse?
Selvfølgelig.
Som renæssancens muser.
Simonetta Vespucci.
Ved du, hvem jeg taler om?
Ja.
Ja. Du ved meget om kunst.
Muserne kom ind i kunstnernes liv for at
inspirere dem
og oplyse dem.
Og det er positivt.
Selvom det kun er lidt og kun er det…
Så er det meget, og det er vidunderligt.
Ikke?
Godmorgen.
Jeg rejser.
God tur. Hils Félix.
Det vil jeg gøre.
Går du?
Ja.
Du skal købe en ny paraply, Eva Montero.
Ja.
Er det færdigt?
Synes du, at det var forkert at tilbringe lørdag den 27. oktober med mig?
Nej.
Jeg sårede dig, Goyo.
Jeg sagde, at jeg er dårlig til forhold.
Vi er alle fejlbarlige.
Men du har et større problem.
Du har mistet troen på dig selv.
Du søger noget, som du allerede har.
Du er stærk, men tror, at du er svag.
Og du har to raske børn, som elsker dig.
Den ene bliver præsident.
Og du har mig,
som er anderledes end de mænd, du har været sammen med,
men er den eneste, som vil elske dig,
som du er.
Forvirret og fejlbarlig.
Tekster af: Mila Tempels