Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫נהדר. כל הכבוד, אוגוסטו.‬
‫עבודה טובה.‬
‫אהבתי, טוב, עכשיו תנשום.‬
‫תנשום ותמשיך.‬ ‫-המורה, יש מישהו מתחת למים.‬
‫גויו! יום אחד אתה תטבע.‬
‫תצא מהבריכה.‬ ‫-בסדר, המורה.‬
‫גויו! יום אחד אתה תטבע.‬
‫שתוק, אוגוסטו!‬
‫- גוֹיוֹ -‬
‫אתה יוצא?‬
‫התה הזה הוא לא תה.‬
‫יש לי ארבע הופעות בעוד שבועיים.‬ ‫אל תכביד עליי.‬
‫שיהיה לך יום נעים, אחותי.‬
‫גם לך.‬
‫חתיכת זבל!‬
‫לעזאזל עם זה!‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש,‬ ‫שש, שבע, שמונה, תשע, עשר.‬
‫אחת, שתיים, שלוש,‬ ‫ארבע, חמש, שש, שבע, שמונה…‬
‫…עשרים ושבע, 28, 29, 30…‬
‫- גרגוריו‬ ‫ספרדית -‬
‫שיהיה לך יום נעים, גוייטו.‬
‫גם לך, מירנדה.‬
‫מירנדיטה.‬ ‫-בוקר טוב, מותק.‬
‫בוקר טוב, גוייטה. מה נשמע?‬
‫הכול טוב. מה שלומך, מומו?‬
‫לא ישנתי בכלל, אחי.‬
‫קאטה הגיעה אתמול בלילה.‬
‫אכלנו ארוחת ערב ועשינו בינג' לסדרה‬ ‫עד מאוחר, אז אני מתה מעייפות.‬
‫זה לא נכון.‬
‫אם היית מתה, לא היית כאן עכשיו, מומו.‬
‫אתה יודע למה התכוונתי, גויו.‬
‫המוזאון הלאומי לאמנות‬ ‫הוא המוזאון החשוב ביותר באמריקה הלטינית.‬
‫במשך יותר מ-120 שנותיו,‬ ‫המוזאון צבר אוסף חשוב‬
‫הכולל יותר מ-12,000 יצירות מתקופות שונות.‬
‫בואו ונלך לראות‬ ‫את אחת מיצירות האמנות האהובות עליי…‬
‫בואו נמשיך.‬
‫…דיוקן אישה צעירה מאת רמברנדט.‬
‫- סובטה‬ ‫בואנוס איירס סיטי -‬
‫החלפת את המנעול?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר, פישלתי, אבל המשכנו הלאה, לא?‬
‫מה זאת אומרת "המשכנו הלאה?"‬ ‫זאת היה יותר מפשלה, מיגל. ישבת בכלא!‬
‫מה זאת אומרת, בכלא?‬
‫הוחזקתי בתחנה במשך 72 שעות.‬ ‫זה לא כזה סיפור.‬
‫אני מתגעגע אלייך ואל הבנים וכל זה.‬
‫לא היית כל היום. הילד לא נתן לי להיכנס.‬
‫איך הוא עושה דבר כזה לאבא שלו? איפה היית?‬
‫אמרתי לשניהם לא להכניס אותך.‬
‫תעני לי. איפה היית?‬
‫התחלתי לעבוד במוזאון במרכז העיר.‬
‫נחמד.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-בואי ניכנס.‬
‫בחייך, מיגל. תפסיק עם השטויות ולך.‬
‫לאן אלך?‬
‫יצאת מדעתך? את מצפה שאעזוב?‬
‫זה גם הבית שלי. הילדים שלי כאן.‬
‫את מצפה שאעזוב? את רוצה לדפוק אותי?‬
‫לא! הכול בגללך, מיגל. רק אתה אשם.‬
‫בחייך. תפסיק להתנהג כמו ילד ולך.‬
‫קדימה, לך.‬
‫הוא הלך?‬
‫כן. זה בסדר עכשיו.‬
‫אחיך חזר?‬
‫לא.‬ ‫-לא? בסדר.‬
‫היי, אהבה שלי.‬
‫גויו, ארוחת הערב מוכנה.‬
‫אפשר להיכנס?‬
‫כן.‬
‫תראו, תראו…‬
‫חזרת לצייר. זה נהדר.‬
‫עבר המון זמן מאז שציירת. בערך שלוש שנים?‬
‫ארבע שנים ושבעה חודשים.‬
‫אני כל הזמן שוכחת את המגפה.‬
‫זה מקסים. אתה מצייר דמות?‬
‫אישה, כך זה נראה.‬ ‫-כן.‬
‫מהדמיון?‬
‫עובדת במוזאון.‬
‫היא אמיתית.‬ ‫-כן, היא אמיתית.‬
‫מה היא עושה שם?‬
‫היא מאבטחת.‬
‫ומה במאבטחת הזאת‬ ‫העניק לך השראה לחזור לצייר?‬
‫היופי.‬
‫ומשהו נוסף שאני לא יודע להגדיר.‬
‫שנלך לאכול?‬
‫אחכה לך במטבח.‬
‫מה קרה בן שלי? אתה מתגעגע אליו?‬
‫הוא לא יכעס שלא פתחת לו את הדלת.‬
‫הוא אוהב אותך מאוד.‬
‫הוא אבא שלך.‬
‫הוא אוהב יותר את קוטי.‬
‫מי אמר לך את זה? זה לא ככה.‬
‫ממש לא.‬
‫העניין הוא…‬
‫הם מבינים אחד את השני יותר כי הם דומים.‬
‫איפה היית?‬
‫עם רומי ואז עם החבר'ה.‬
‫לקחת כסף מהפחית?‬
‫היי, קוטי, מה קורה איתך?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫התחלתי עבודה חדשה היום.‬
‫ביקשתי ממך לשמור על אחיך,‬ ‫ופשוט נעלמת כל היום.‬
‫מה קורה?‬
‫תקשיב, קוטי.‬
‫אם אתה לא תורם שום דבר,‬ ‫אם אתה לא רוצה לעזור,‬
‫אצטרך לבקש ממך לעבור לגור‬ ‫עם אבא שלך או עם החברה שלך.‬
‫הנה זה בא. את מסלקת אותי כמו את אבא שלי?‬
‫אל תעצבן אותי, פרחח!‬
‫תלמד מאבא שלך איך אתה לא צריך להיות.‬
‫אתה חכם מדי בשביל זה.‬
‫ואל תשבור את המחבת שלי, לעזאזל!‬
‫כל הכבוד, גויו.‬ ‫אתה נותן את עצמך עד הסוף היום.‬
‫מקלחת והביתה.‬
‫אוגוסטו!‬ ‫-סליחה, המדריך.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫במוזאון הזה יש‬ ‫מגוון רחב של אמנות ארגנטינאית,‬
‫עם יצירות של קנדידו לופז,‬ ‫פרילידיאנו פויירדון,‬
‫אמיליו פטורוטי, סול סולאר, אנטוניו סגוי,‬
‫מרתה מינוג׳ין,‬
‫אנטוניו ברני,‬
‫ולאון פרארי.‬
‫אני צריכה ללכת לקנות אוכל.‬
‫כל מה שיש לי במקרר זה יוגורט.‬ ‫-אני צריכה להימנע ממוצרי חלב.‬
‫באמת?‬
‫נתראה מחר.‬ ‫-ביי.‬
‫נתראה מחר, מומו ומירנדה.‬
‫אני בדרך.‬
‫כן, אגיע בעוד שעה פחות או יותר.‬
‫אקח את המטרו ואהיה שם בעוד כ-40 דקות.‬
‫בסדר? בסדר. נשיקות. ביי.‬
‫- סובטה -‬
‫עקב שיפוצים,‬
‫המטרו לא יעצור בתחנת לאס הראס.‬
‫התחנה הבאה, סנטה פה.‬
‫המעבר לקו "די" פתוח.‬
‫עשר, 11, 13… 12…‬
‫ארבע… חמש, שש,‬
‫שבע עשרה, 18, 19, 20, 21, 22…‬
‫התחנה הבאה, סנטה פה.‬
‫המעבר לקו "די" פתוח.‬
‫סליחה.‬
‫היי, תירגע. המטרו תכף ימשיך בנסיעה.‬
‫הוא חזר הביתה והתקלח.‬
‫אז?‬
‫הוא אף פעם לא מתקלח לפני ארוחת ערב.‬
‫הוא הלך לחדר שלו.‬
‫הוא אמר לי שהוא בסדר.‬
‫אבל הוא לא היה בסדר.‬ ‫הוא נראה ממש לחוץ. בפאניקה.‬
‫הוא לוקח את התרופות שלו?‬
‫באדיקות.‬
‫אולי קרה לו משהו?‬
‫כן, אולי.‬
‫המצב שלו היה נהדר.‬
‫הוא חזר לצייר.‬
‫נהדר.‬
‫הוא מצייר דיוקן של אחת מהמאבטחות במוזאון.‬
‫בסדר.‬
‫גויו?‬
‫אפשר להיכנס?‬
‫אני מכין ריגטוני עם פסטו אלה ג'נובזה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫משהו קרה?‬
‫הפחדתי אישה.‬
‫מה זאת אומרת, הפחדת אישה?‬
‫היא מישהי מיוחדת.‬
‫היא התחילה לעבוד במוזאון ביום שלישי.‬
‫היא מאבטחת.‬
‫כן.‬
‫אז ראיתם זה את זה ביום שלישי, אתמול והיום.‬
‫ראיתי אותה, אבל היא לא ראתה אותי.‬
‫בכל פעם שראיתי אותה‬ ‫או חלפתי על פניה, היא לא ראתה אותי.‬
‫והיום היא ראתה.‬
‫והיא נבהלה.‬
‫עקבתי אחריה אל המטרו.‬
‫נסעת במטרו?‬
‫האורות כבו והמטרו עצר באמצע המנהרה.‬
‫הייתי ממש לחוץ וממש חרד.‬
‫לא הצלחתי לנשום.‬
‫כן, והיא נבהלה כשראתה אותך ככה.‬
‫הרסתי את ההזדמנות שלי‬ ‫ליצור רושם טוב כדי שתרצה להכיר אותי.‬
‫היי, חכה רגע.‬
‫להרבה אנשים יש חרדות.‬
‫המטרו עצר, האורות כבו…‬
‫התגובה שלך הייתה נורמלית.‬
‫אתה עדיין יכול לשנות את זה.‬ ‫אני למשל ניצחתי בקרבות קשים יותר.‬
‫למה נלחמת בקרבות קשים יותר, מאטוטה?‬
‫כלומר, שיניתי את המצב‬ ‫אפילו כשזה נראה בלתי אפשרי.‬
‫היי, בן.‬
‫היי.‬ ‫-הלכתי לראות את דודה מרסה.‬
‫מה שלומך, אהובי? מה אתה עושה?‬
‫מה אתה עושה? מתמטיקה?‬
‫זו גאומטריה, אימא.‬
‫כמובן. הכול בסדר?‬
‫איפה אחיך?‬ ‫-הוא לקח את כל הדברים שלו והלך.‬
‫את כל הדברים שלו?‬ ‫-כן. את הבגדים והפלייסטיישן שלו, ועזב.‬
‫- ההיסטוריה של "האצבע המשולשת" -‬
‫היי, בנות. לא אוכל להגיע.‬
‫אני לא יכולה לצאת לבלות‬ ‫לפני ההופעה בפרגוואי ב-12 בחודש.‬
‫גואיטו.‬
‫אבל אתן מוזמנות להופעה בפלסיו פז‬ ‫בבואנוס איירס ב-14 בחודש.‬
‫נשיקות!‬
‫למה את משקרת להן?‬ ‫את אף פעם לא נותנת להן כרטיסים.‬
‫הן גם משקרות לי.‬ ‫הן מבקשות כרטיסים, ואז לא באות.‬
‫הן כמו חירשות, הן לא בעניין של מוזיקה.‬
‫חברות וצבועות.‬ ‫-ובכן…‬
‫הן חברות שלי, אל תתייחס אליהן בחוסרר כבוד.‬
‫חזר לך שוב הרִיּוּשׁ.‬
‫המה?‬
‫סאולה לא מבטאת את ה-ר' שלה נכון.‬
‫היא אמרה "חוסרר כבוד".‬
‫זה רִיּוּשׁ כתוצאה מהשפעת האלכוהול.‬
‫שוב זה? הוא אומר שאני אלכוהוליסטית.‬
‫אבל אני תמיד מדברת ככה. עם ר' במבטא צרפתי.‬
‫גם אימא דיברה ככה לפעמים. זוכר?‬
‫כנראה כשהייתה שיכורה.‬
‫אלוהים ישמורררר.‬
‫בחייך. זה מספיק.‬
‫אווה? שם פרוניסטי.‬
‫גם תנ"כי.‬ ‫-לא.‬
‫אלה שנולדו אחרי 1950‬ ‫נקראות על שם אוויטה, לא השנייה.‬
‫בת כמה היא?‬
‫אני מעריך שבין 47 ל-50 שנים.‬
‫וואו! הלכת על מישהי עם ותק. "מילף".‬
‫היא נראית טוב לגילה?‬
‫כלומר, היא יפה?‬ ‫-כן, יפה מאוד.‬
‫יש לה תחת?‬
‫לכולנו יש תחת, מאטוטה.‬ ‫-אני יודע.‬
‫אני שואל אם יש לה תחת יפה.‬
‫הרמוני.‬
‫ציצים?‬
‫הרמוניים.‬
‫וזקורים.‬
‫יש לה מרפסת קדמית. נחמד.‬
‫למה אמרת שהיא לא ראתה אותך?‬
‫אולי כי היא הייתה מרוכזת במה שעובר עליה.‬
‫מסתבר שיש לה בעיות בבית.‬
‫היא נשואה?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫אני חושב שיש לה ילדים.‬
‫כמה זמן עבר מאז שהתעניינת במישהי?‬
‫ארבע שנים ושישה חודשים.‬ ‫האחרונה הייתה גואדלופה באזטריקה.‬
‫היא הייתה כל כך משעממת!‬
‫היא תמיד דיברה על חרקים ועכבישים.‬
‫זאת העבודה שלה. היא אנטומולוגית.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫הייתי צריך לקנות בטעם לימון.‬
‫טוב, אנחנו צריכים אסטרטגיה.‬ ‫אתה רואה את אווה כל יום, נכון?‬
‫כן.‬
‫תראה, אני חושב שאתה‬ ‫צריך לגשת אליה מחר על הבוקר‬
‫כדי לתקן את מה שקרה היום.‬
‫"שלום, אווה.‬
‫"אני ממש מצטער. לא התכוונתי‬ ‫להבהיל אותך אתמול במטרו.‬
‫"ניסיתי לדבר איתך כמה פעמים."‬
‫חשוב שתדגיש שניסית כמה פעמים.‬
‫"אבל לא הצלחתי.‬
‫"עקבתי אחריך, זה היה לא בסדר."‬
‫חשוב גם שתדגיש שאתה יודע שזה לא היה בסדר.‬
‫"אבל היו לי כוונות טובות. אני כל כך מצטער.‬
‫"אני גויו וילנואבה. נעים להכיר."‬
‫פשוט ככה. בלי ללכת סחור-סחור.‬
‫לאן ללכת?‬
‫התכוונתי שתהיה ישיר, גואיטו.‬
‫לא, מאטוטה. כבר נתתי לך קצת.‬
‫הייתי צריך לקנות בטעם לימון.‬
‫המדים לא נראים עליי טוב.‬ ‫הם ממש לא מתאימים לי.‬
‫זה נורא.‬ ‫-קדימה. מהר.‬
‫גרסיה יכעס, בסדר?‬ ‫-אנחנו בדרך, צ'רלי.‬
‫נתראה אחר כך.‬ ‫-בסדר, ביי.‬
‫מה? סליחה? מה זה היה?‬
‫מה? שום דבר. הוא מתחיל איתי.‬
‫באמת?‬ ‫-הוא מחמיא לי.‬
‫הוא נראה קצת נוקשה בהתחלה,‬ ‫אבל יש לו אש בפנים.‬
‫אם מדברים על אש, נשבר לי מגלי החום האלה.‬
‫אין לך אותם?‬ ‫-לא.‬
‫ויטמינים.‬ ‫-נכון.‬
‫גרסיה.‬ ‫-כן.‬
‫גויו.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫למה המופרע הזה כאן?‬ ‫-מה?‬
‫זה הבחור שסיפרתי לך עליו אתמול!‬
‫הייתה אי הבנה. לכן באתי לדבר איתך.‬
‫זה גויו. הוא עובד כאן.‬ ‫הוא אחד ממדריכי הסיורים.‬
‫מעולם לא ראית אותו?‬ ‫-לא.‬
‫לא, היא לא. בגלל זה התרחשה התקרית במטרו.‬
‫מה קרה?‬
‫אווה מונטרו…‬ ‫-הוא יודע את שמי!‬
‫אווה מונטרו ראתה אותי אתמול במטרו.‬
‫היא נבהלה כי הסתכלתי עליה.‬ ‫הסתכלתי עליה כי אני מכיר אותה מהמוזאון.‬
‫אבל היא לא מכירה אותי.‬
‫טוב, זה…‬
‫לכן הגיוני שהיא חשבה‬ ‫שאני זר שמנסה להטריד אותה.‬
‫זה מסביר את המחווה הגסה‬ ‫שהיא עשתה כשירדתי מהרכבת.‬
‫לא התכוונתי להפחיד אותך, אווה מונטרו.‬ ‫רק רציתי להגיד לך שלום.‬
‫אז עכשיו באתי להתנצל‬ ‫ולהציג את עצמי כמו שצריך.‬
‫אני גרגוריו וילנואבה,‬ ‫מדריך הסיורים בספרדית במוזאון.‬
‫נעים להכיר.‬
‫כן. היי, מה שלומך? נעים להכיר.‬
‫טוב, זהו זה. הסברת את עצמך.‬
‫תודה, גויו.‬
‫ברשותכן.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫מסכן. זה נורא.‬
‫איזו מחווה עשית?‬ ‫-לא יודעת, עשיתי את זה.‬
‫איזו כלבה.‬ ‫-לא! מה זאת אומרת "כלבה"?‬
‫הוא די מוזר, נכון?‬ ‫-הוא לא מוזר. תראי.‬
‫הוא מקסים. הוא מתוק. הוא ממש חכם.‬
‫בטח. אולי הוא ממש חכם,‬ ‫אבל את לא יודעת איך הוא הסתכל עליי.‬
‫עם עיניים כאלה.‬
‫הוא הזיע. חשבתי, "הבחור הזה יהרוג אותי!"‬
‫מסכן!‬ ‫-תירגעי, בסדר. זה עבר.‬
‫בפעם הבאה שתראי אותו,‬ ‫פשוט תחייכי, תהיי נחמדה.‬
‫טוב, קדימה. מהר.‬ ‫הגיע הזמן. גרסיה יהרוג אותנו.‬
‫בשטיח הזה, שנארג בשנת 1660,‬
‫הסצנות המתוארות‬
‫שומרות על הקומפוזיציה‬ ‫והקווים האופייניים לרנסנס.‬
‫מסגרת הברוק, המורכבת מאלמנטים‬ ‫של צמחייה, כלי נשק, ציפורים וכלי נגינה,‬
‫מציגה בחלקה התחתון את סמל המרקיז דה קרסנה.‬
‫בואו נמשיך.‬
‫שלום!‬
‫שלום, אווה מונטרו.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-בסדר.‬
‫לא ייאמן. המטרו סגור עד השעה שמונה בערב.‬
‫בנוסף, האוטובוסים מלאים עד אפס מקום.‬ ‫לא אצליח להגיע הביתה היום.‬
‫אני יכול לארח לך חברה עד שמונה בערב.‬
‫אני יכול להזמין אותך למשקה.‬
‫לא, זה בסדר.‬ ‫אני רגילה לזה שיש בעיות עם המטרו.‬
‫אני גר קרוב, ואין לי תוכניות.‬
‫את לא תשתעממי. אני איש שיחה מעניין.‬
‫למדתי אמנות כאן בבואנוס איירס.‬
‫ויש לי דוקטורט‬ ‫מאוניברסיטת קומפלוטנסה במדריד.‬
‫וואו. זה נהדר.‬
‫כמה זמן אתה עובד במוזאון?‬
‫מיום שני, 24 ביוני 2013.‬
‫אתה בסדר?‬
‫מה איתך? תמיד רצית לעבוד באבטחה?‬
‫לא.‬
‫רציתי להיות רופאה.‬
‫אבל בקושי סיימתי את התיכון.‬
‫ואז, אבא שלי מת…‬ ‫-אני מצטער.‬
‫כן. טוב, זה היה מזמן.‬
‫ואז נאלצתי לעזור למשפחה שלי ולמצוא עבודה.‬
‫ובדרך כלשהי החיים הביאו אותי לכאן.‬
‫אז את לא אוהבת את מה שאת עושה?‬
‫כן…‬
‫כן, אני אוהבת. לא יודעת. זה תלוי במקום.‬
‫לדוגמה, אני אוהבת את המוזאון.‬
‫אבל לפעמים זה די משעמם.‬
‫אבל אני לא יודעת.‬
‫עבודה היא עבודה.‬
‫השמש מאירה את פנייך‬ ‫בצורה מיוחדת מאוד, אווה מונטרו.‬
‫כמו הצהוב שווינסנט השתמש בו.‬
‫מי?‬ ‫-וינסנט ואן גוך.‬
‫הוא צייר הולנדי ידוע מאוד.‬
‫כן, כמובן. זה שחתך לעצמו את האוזן?‬
‫כן, הוא. כן…‬
‫וינסנט הוא האמן הכי אהוב עליי.‬
‫היה לו אח שטיפל בו במסירות.‬
‫קראו לו תיאו.‬
‫שם אחי מטיאס, אבל אנחנו קוראים לו מאטוטה.‬
‫תיאו מת שישה חודשים אחרי וינסנט.‬
‫מאטוטה עדיין בחיים.‬
‫כמה שזה טעים.‬
‫צהוב כרום זה השם של צבע הפנים שלך.‬
‫הוא נוצר בזכות המהפכה התעשייתית.‬
‫מדהים!‬
‫אתה יודע הרבה דברים, גויו. אתה יודע המון.‬
‫אתה…‬
‫מיוחד מאוד.‬
‫תראה, כמעט שמונה.‬
‫מושלם. בואי נלך. מלצרית!‬ ‫-כן…‬
‫טוב,‬
‫תודה שחיכית איתי ועל הלימונדה.‬ ‫אני חייבת לך.‬
‫לא, את לא חייבת לי לימונדה.‬
‫זה היה תענוג לדבר איתך, גברתי.‬
‫אל תקרא לי "גברתי", בבקשה.‬
‫אני לא יכול. לוקח לי זמן‬ ‫לא להשתמש ב"אדוני" או "גברתי",‬
‫אלא אם כן מדובר בילדים או בני נוער.‬
‫אבל עם מבוגרים, אני צריך לבנות אמון.‬
‫בסדר…‬
‫אתה גר קרוב לכאן, לא?‬
‫כן.‬
‫אז מה עשית במטרו?‬
‫רציתי להכיר אותך, כפי שאנחנו עושים עכשיו,‬
‫אבל לא הצלחתי לעשות זאת במוזאון.‬
‫אז עקבתי אחריך‬ ‫כדי לנסות לגרום לך להסתכל עליי,‬
‫אבל כל מה שהצלחתי לעשות זה להפחיד אותך.‬
‫בסדר…‬
‫ניפגש מחר.‬
‫אף אחד אף פעם לא אמר לי שאני מיוחד.‬
‫אולי היא אמרה את זה כי אני מוזר.‬
‫אתה תימהוני יפהפה. אתה שמח?‬
‫כן, אני שמח מאוד. תודה על העצה, מאטוטה.‬
‫אתה לא צריך להודות לי. אני אחיך.‬ ‫אני צריך לנתק כי אני עסוק.‬
‫נדבר אחר כך, בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫להתראות.‬ ‫-ביי.‬
‫- מאטוטה -‬
‫היא כזאת יפה במציאות?‬
‫נכנסת בלי להקיש בדלת.‬ ‫-הדלת הייתה פתוחה.‬
‫שמעת השיחה שלי עם מאטוטה?‬
‫רק שמעתי אותך מודה לו על עצתו.‬
‫אני הולכת לאכול במסעדה עם חוליטה.‬
‫אהבת?‬
‫לא יודע. אגיד לך כשאסיים.‬
‫התכוונתי לדוגמנית, גויו.‬
‫בסדר.‬
‫אתם מדברים? אתה מדבר איתה?‬
‫כן. הלכנו לשתות לימונדה היום.‬
‫טוב… אני רוצה לפגוש אותה.‬
‫נוכל לצאת שלושתנו לשתות לימונדה.‬
‫חוליטה למטה, מחכה לי. טוב.‬
‫יש אוכל בטוסטר אובן. בסדר?‬
‫נתראה אחר כך?‬
‫אנחנו צריכים להזהיר את האישה הזאת.‬
‫אפילו אל תחשבי על זה.‬
‫אבל חשוב מאוד שהיא תדע על המצב של גויו.‬
‫היא בטח הבינה את זה. היא מבוגרת מספיק.‬
‫"מבוגרת מספיק"?‬ ‫מה זאת אומרת "מבוגרת מספיק"?‬
‫כמונו. בערך בגילנו.‬
‫סליחה על ההפרעה. תודה. הכול היה מצוין.‬
‫ביי, מרקיטו. תודה. נתראה.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫הוא כבר לא ילד. תני לו לחיות את חייו.‬
‫ואם הוא יתרסק, זה בסדר.‬ ‫-איך זה בסדר?‬
‫מה? מעולם לא התרסקת?‬ ‫-אין לי תסמונת אספרגר.‬
‫לא, את הרבה דברים אחרים.‬
‫בחייך, תני לו לחיות קצת.‬ ‫לא יקרה שום דבר אם קצת תשחררי אותו.‬
‫רגע, לא!‬
‫עכשיו תגיד שאני שתלטנית, מגוננת מדי…‬
‫לא, מניפולטיבית או שאני חונקת אותו.‬
‫לא, שאני מתייחסת אליו כמו הילד‬ ‫שמעולם לא היה לי, קדימה, תגיד.‬
‫מאטוטה, האריחים הכחולים‬ ‫עם הלבן בפינות זה מהמם.‬
‫תגיד את זה. אתה מת להגיד את זה.‬ ‫-זה היה רעיון של גויו.‬
‫יש לי קברנה פרנק 2016 שאת תאהבי.‬
‫חכה רגע. היא בגיל שלנו. אבל בת כמה בדיוק?‬
‫בת כמה את, סאולה?‬
‫מבוגרת מספיק.‬
‫אני כבר חוזר.‬
‫שוב, גויו? אתה תטבע.‬ ‫אמרתי לך כבר 1,000 פעמים.‬
‫צא משם, בבקשה.‬ ‫-כן, המדריך.‬
‫וואו!‬
‫גויו!‬
‫שלום, ילד.‬
‫אני חייב לעזוב?‬
‫לא.‬
‫השתעממתי, אז הסתובבתי קצת.‬
‫בחרת מקום נהדר לעשות את זה.‬
‫היית פעם במוזאון?‬
‫לא.‬
‫באת לבד?‬ ‫-לא, עם אימא שלי. היא עובדת כאן.‬
‫איך קוראים לאימא שלך? גם אני עובד כאן.‬
‫שמה אווה מונטרו.‬
‫היא אמרה לי לא לשוטטים‬ ‫במוזאון אבל השתעממתי.‬
‫"לשוטט".‬ ‫-מה?‬
‫אתה צריך להגיד "לשוטט", לא "שוטטים".‬
‫זה זכר יחיד.‬
‫שמי גרגוריו וילנואבה,‬ ‫אבל אנשים קוראים לי גויו.‬
‫אני מדריך סיורים בספרדית במוזאון הזה.‬ ‫אני מכיר את אימא שלך, אווה מונטרו.‬
‫אני מרטין אגירה, אבל אנשים קוראים לי טאטו.‬
‫נעים להכיר, טאטו.‬
‫גם אותך, גויו.‬
‫מחר אחותי תשגיח עליו. וכן…‬
‫בכנות, אני לא יודעת מה לעזאזל אעשה.‬
‫החיים שלי בבלגן.‬
‫צעד אחרי צעד, מותק.‬ ‫-כן.‬
‫צעד אחרי צעד.‬
‫וואו! מה זה?‬
‫זה מצ'רלי!‬
‫צ'רלי!‬
‫הוא הזמין אותי לקפה.‬
‫טוב.‬ ‫-אמרתי לו שלא היום.‬
‫אמרתי שאולי מחר‬ ‫או ביום שאחרי. אני לא יודעת…‬
‫טוב.‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫בכל זאת, הרגעים האלה‬
‫את יודעת? הפטפוטים, המבטים,‬ ‫הפטפוטים, פרחים, לשחק קשה להשגה.‬
‫אני מתה על זה.‬
‫אני גם אוהבת את מה שבא אחר כך. כן.‬
‫אבל אני לא אוהבת את מה שבא אחרי זה.‬
‫אז הכול מתחרבן.‬
‫הגביעים ומבערי הקטורת נבזזו מהכנסייה.‬
‫לאוכף מחוברים ראשים כרותים. רואה?‬
‫והבחורה העירומה?‬
‫היא אסירה לבנה.‬
‫היא חצי בהכרה.‬
‫הם חטפו אותה.‬ ‫-כן.‬
‫זו יצירה מאוד מעניינת.‬
‫זה הציור הגדול הראשון‬ ‫שמציג את נושא הילידים.‬
‫אני אהיה נשיא ב-2051.‬
‫זה נשמע נהדר.‬
‫תצטרך להתכונן לזה הרבה.‬
‫תצטרך ללמוד. להבין אנשים.‬ ‫את הבעיות שלהם, הצרכים שלהם…‬
‫אווה מונטרו!‬
‫דיברתי על הציור‬ ‫"שובה של הפשיטה האינדיאנית"‬
‫עם הבן שלך, הנשיא העתידי של ארגנטינה.‬
‫כן.‬ ‫-אימא.‬
‫גויו יודע הכול על כל הציורים במוזאון.‬
‫טוב, לא כולם. אבל אני יודע על רבים מהם.‬
‫כן.‬
‫טוב, בואו נלך. אנחנו לא רוצים לאחר.‬
‫בסדר. תודה, גויו.‬
‫סוף שבוע נעים לשניכם.‬ ‫-תודה.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫שער!‬
‫קדימה!‬
‫תחגגו! שער!‬
‫קדימה!‬
‫איזה שער נהדר!‬
‫אין מצב!‬
‫קדימה!‬
‫אני לא חושב שאוכל לעשות סקס‬ ‫בפעם הראשונה שאני מנשק אותה.‬
‫אל תמהר. תתקדם בקצב שלך.‬
‫היי! תיזהר!‬
‫אני חוקר את נושא המיניות,‬ ‫וראיתי הרבה דברים.‬
‫באמת? אתה צופה בפורנו?‬
‫כן, גם בזה.‬
‫אבל הייתי חייב להפסיק.‬
‫נכנסתי לאתר, אבל אז סגרתי אותו.‬
‫מה ששמתי לב זה שהכול מאורגן לפי קטגוריות.‬
‫אנאלי, שעבוד, מוצא אתני,‬ ‫ציצים גדולים, ציצים קטנים…‬
‫ראית קצת מכל דבר.‬ ‫-כן, ראיתי קצת.‬
‫אוננות, מילף, ביסקסואל,‬ ‫הומואים, אורגיות, מיסיונרית…‬
‫ואין לזה קשר עם מחוז מיסיונס או עם הדת.‬
‫מיסיונרית היא תנוחה.‬ ‫-כן, אני יודע מה זה.‬
‫אתה צופה בפורנו, מאטוטה?‬
‫כולם צופים, גואיטו.‬
‫ומהדברים שראית, משהו מעניין אותך?‬
‫יש דברים, בטח.‬
‫אבל גם ראיתי דברים שאני לא יכול‬ ‫לדמיין שאווה מונטרו יכולה לעשות.‬
‫איך אתה יודע? אתה עוד לא מכיר אותה.‬
‫אתה תהיה מופתע מה אנשים‬ ‫יכולים לעשות מאחורי דלתיים סגורות.‬
‫מה אתה חושב שהיא לא תעשה?‬
‫פיסט, השתנות, גמירות על הפנים, חרא…‬
‫הבנתי… ראית הרבה.‬
‫בכל זאת, אלה לא דברים שעושים בפעם הראשונה.‬
‫מה שחשוב זה שאתה יודע מה אתה אוהב,‬ ‫אתה יודע מה אתה אוהב?‬
‫אני אוהב את מה שקורה שם למטה.‬
‫כשאתה מקבל זקפה.‬
‫אני אוהב את מה שקורה בראש הפין. בעטרה.‬
‫כן, העטרה היא האזור הארוגני החשוב ביותר.‬
‫לנשים יש דגדגן. לנו יש עטרה.‬
‫אתמול בלילה חלמתי‬ ‫שאווה מונטרו נישקה לי את העטרה.‬
‫מה?‬ ‫-אתמול בלילה חלמתי…‬
‫אני לא יכול לצעוק.‬ ‫שאווה מונטרו נישקה לי את העטרה.‬
‫איזה חלום יפה!‬
‫כן.‬
‫היא בטח מנוסה יותר. מה דעתך?‬
‫כן, גואיטו. אני בטוח שכן.‬
‫כן.‬
‫עכשיו תאכל. זה מתקרר.‬
‫תזמין אותה לארוחת ערב.‬
‫זה לא מוקדם מדי?‬
‫לא. בעידן הזה זה בסדר.‬
‫תקשיב לי.‬
‫תזמין אותה לארוחת ערב. היא תגיד כן.‬
‫היי! זהירות! אתה לא רואה אותו?‬
‫אתה לא רואה אותי?‬
‫זה מה שאמרתי לכם‬ ‫על הספר "האלים של לה פמפה".‬
‫סיבורי אייר את ספריו‬ ‫של גודופרדו דיירו בשתי הזדמנויות.‬
‫ב-1902, האלים של לה פמפה…‬
‫נתראה מחר.‬
‫אווה מונטרו.‬
‫סליחה. הפחדתי אותך שוב.‬ ‫-אל תדאג.‬
‫אני מצטער.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫ידעת שלמוזאון הזה יש ציור של ואן גוך?‬
‫לא, לא ידעתי.‬
‫ציור מקורי.‬
‫זאת אחת היצירות הראשונות‬ ‫שווינסנט צייר בפריז.‬
‫במכתב לאחיו תיאו, הוא כתב, "אין כמו פריז.‬
‫"ועד כמה שהחיים שם יכולים להיות קשים,‬
‫"האוויר בצרפת מנקה את המוח ועושה טוב."‬
‫תרצי לאכול איתי ארוחת ערב?‬
‫אני?‬
‫כן, את.‬
‫למה אני ולא אחת מהבחורות האחרות?‬
‫מפני שהבחרות האחרות לא מעוררות‬ ‫בי רצון להזמין אותן לארוחת ערב.‬
‫גויו…‬
‫אתה ואני שונים מאוד.‬
‫אני מבוגרת ממך. הרבה יותר מבוגרת ממך.‬
‫ו…‬
‫אתה יודע הרבה דברים שאני לא יודעת.‬ ‫אתה עלול למצוא אותי משעממת.‬
‫ואת יודעת הרבה דברים שאני לא יודע.‬
‫להיות שונים זה משהו שלך ולי‬ ‫יש במשותף, אווה מונטרו.‬
‫המוזאון הזה כבר לא אותו דבר‬ ‫מאז שהתחלת לעבוד כאן.‬
‫יום שבת מתאים לי.‬
‫זה יכול להיות בבית שלי.‬
‫אתה גר לבד?‬
‫לא, עם אחותי, סאולה.‬
‫היא לא תהיה שם כי יש לה הופעה בפרגוואי.‬
‫היא פסנתרנית.‬ ‫-אני מבינה.‬
‫סאולה וילנואבה. אולי את מכירה אותה.‬
‫לא, אני לא מכירה.‬
‫בסדר, את לא מכירה אותה.‬
‫נהיה לבד.‬
‫כי היא לא תהיה שם. אם תסכימי, כמובן.‬
‫בסדר.‬
‫מישהו מת?‬
‫לא. למה?‬
‫את לובשת אותה כשמישהו מת.‬
‫לא, אני לובשת אותה כשאני יוצאת לבלות.‬
‫לבשת אותה כשאימא של צ'יצ'י גלרזה מתה.‬
‫נכון.‬
‫את יוצאת לבלות?‬
‫כן. אולי אצא בשבת, עם חברה.‬
‫עוד נראה. אני עוד לא יודעת.‬
‫אבקש מדודה מרסה לשמור עליך‬ ‫ולהכין ניוקי. בסדר?‬
‫בסדר. ונגמר לנו השמפו.‬
‫אקנה מחר.‬
‫זה יאפשר לכם לצלול ולהיכנס עמוק לתוך המים.‬
‫הבנתם?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר? טוב. עכשיו כולנו נעשה את זה, בסדר?‬
‫טוב. יופי של גישה, גויו.‬
‫יופי של גישה, גויו.‬
‫גויו!‬
‫גויו?‬
‫גויו שלנו?‬
‫כן.‬
‫את הכי גרועה בעולם.‬
‫כמעט דיווחת עליו,‬ ‫ועכשיו את יוצאת לדייט עם הילד.‬
‫זה לא דייט. זו רק ארוחת ערב.‬
‫בסדר.‬
‫אז לאן אתם הולכים?‬
‫לבית שלו.‬
‫בחייך! לבית שלו? בחייך!‬ ‫-מה?‬
‫מה?‬ ‫-זה דייט.‬
‫לא.‬ ‫-בחייך!‬
‫את מודעת לכך שהילד מוזר, נכון?‬
‫יש לו קצת בעיות.‬
‫יצאת פעם עם בחור שלא מסוגל לשקר?‬
‫שאומר את מה שהוא חושב.‬
‫שהוא מנומס,‬
‫חכם להפליא…‬
‫שלא מסוגל לפגוע בך,‬ ‫ובנוסף לכל זה, גם נראה טוב?‬
‫בחיים לא.‬
‫גם אני לא.‬
‫יש לי מחרוזת שאוכל להשאיל לך.‬
‫מחרוזת מאוד מפתה…‬ ‫-היי, בחייך!‬
‫מה? זו האמת.‬ ‫-לא, בחייך.‬
‫תכין שלושה נושאי שיחה‬ ‫למקרה שתהיה שתיקה מביכה.‬
‫להימנע מפוליטיקה‬ ‫כי זה יכול להרוס את הלילה.‬
‫איכות הסביבה זה נושא טוב.‬
‫אתה תיראה רגיש ומודאג.‬
‫וכמובן, אמנות. שזה הקטע שלך.‬
‫בלי להיכנס לפרטים. זה יכול להיות משעמם.‬
‫ערב טוב.‬
‫שלום, גויו.‬
‫תיכנסי.‬ ‫-תודה. סליחה.‬
‫וואו!‬
‫איזה בית.‬
‫זה בסגנון נאו-קלאסי צרפתי‬ ‫מתחילת המאה ה-20.‬
‫וינסנט השתמש בטכניקת מערבולת נוזל.‬
‫אם תסתכלי מקרוב,‬ ‫זה נראה כאילו השמיים זזים.‬
‫כן, נכון.‬
‫אתה צודק.‬
‫החבר'ה האלה היו גאונים, מה?‬
‫אנשים אומרים שהם היו קצת משוגעים.‬
‫וכן, לעשות את מה שהם עשו,‬ ‫הם בטח היו קצת משוגעים.‬
‫זאת מחשבה פשטנית ובורה, אווה מונטרו.‬
‫אין דבר כזה מציאות אובייקטיבית.‬
‫לווינסנט הייתה דרך יפה וסוערת‬ ‫לראות את המציאות.‬
‫מה שחלק מכנים "טירוף"‬
‫זו רק עוד דרך לחיות,‬ ‫לחשוב, להרגיש ולהיות נוכח בעולם.‬
‫לא נראה לך שהכול מתקדם הפוך?‬
‫אוקסימורון.‬
‫זה ביטוי עם משמעות סותרת.‬
‫"מתקדמים אחורה", כמו שאמרת.‬ ‫-בסדר.‬
‫"חי מת."‬
‫"רגע נצחי."‬
‫הבנתי.‬
‫"דממה מחרישת אוזניים."‬
‫ועוד. יש עוד דוגמאות.‬ ‫-כן.‬
‫כמובן.‬
‫אני מתכוונת שבמקום להתקדם,‬
‫אנחנו בנסיגה, אתה מבין?‬
‫לדוגמה, לכולם יש טלפון נייד בימינו.‬
‫ובכל זאת, אנשים מנותקים זה מזה.‬
‫אהבת את האוכל?‬
‫כן. הוא היה טעים מאוד.‬
‫שאביא את הקינוח?‬ ‫-אני אעזור.‬
‫לא, זה בסדר. את האורחת שלי.‬
‫בסדר. טוב.‬
‫בסדר. הנה.‬
‫תוכלי להעביר לי את הסכין?‬ ‫-כן. בסדר.‬
‫אפשר לשים מוזיקה?‬ ‫-בטח.‬
‫יש רמקול בסלון.‬ ‫-בסדר.‬
‫תוכלי לחבר את הטלפון שלך אליו.‬ ‫-בסדר. טוב.‬
‫מכאן? לא.‬ ‫-לא. שם. בבקשה.‬
‫טוב. סליחה.‬
‫ובכן, אתה בכלל לא שתית יין.‬
‫עכשיו אני שותה שמפניה לבדי?‬
‫האמת היא שאלכוהול לא עושה לי טוב.‬
‫מה זה?‬
‫-מוס שוקולד עם תפוז.‬
‫אחיך גם הכין את זה?‬ ‫-כן.‬
‫כמה טעים.‬
‫אני חזרזירה, נכון?‬
‫לא, את אישה.‬
‫ממש טעים!‬
‫אני יודעת שאתה חכם.‬
‫שיש לך…‬
‫אח שמבשל כמו אל.‬
‫נכון?‬
‫אחות שהיא פסנתרנית…‬
‫מפורסמת. זו היא, נכון?‬
‫כן.‬
‫היא יפה.‬
‫ולידה אחיך.‬
‫מאטוטה.‬
‫הורים, הם בסביבה?‬
‫אימא. אבא שלי מת בווייטנאם.‬
‫הוא זה שבתמונה.‬
‫קרלוס וילנואבה.‬
‫וואו. הוא מת במלחמת וייטנאם?‬
‫לא.‬
‫המלחמה נמשכה מאחד בנובמבר 1955,‬ ‫עד ה-30 באפריל 1975.‬
‫בסדר.‬
‫אבא שלי מת בתאונת דרכים‬
‫באי שנקרא פו קווק‬ ‫בבוקר השני באוקטובר 2005.‬
‫אני מבינה. מסכן.‬
‫אימא שלי נהגה שיכורה.‬
‫גם אבא שלי שתה הרבה,‬ ‫בדיוק כמו אחותי, סאולה.‬
‫מאטוטה הוא שתיין רגיל.‬
‫בסדר. אני מבינה.‬
‫וזאת אימא שלך?‬
‫לא, זאת אלנה.‬
‫היא האימא של האחים שלי.‬ ‫היא מתה כשהם היו בני נוער.‬
‫היא מתה מאוטם שריר הלב.‬
‫זה קרה באותו שולחן בו סעדנו הערב.‬
‫היא מתה שם.‬
‫אני הבן של אשתו השנייה של אבי.‬
‫אני מבינה.‬
‫ו…‬
‫אין לך תמונה של אימא שלך?‬
‫לא.‬
‫היא עדיין חיה?‬
‫כן. עם בן הזוג החדש שלה,‬ ‫פליקס רואיז אלנדה.‬
‫בכפר טיירה דל פואגו.‬
‫לאימא שלי קוראים מגדלנה.‬
‫בסדר.‬
‫ומה היא עושה?‬
‫שום דבר.‬
‫טוב, היא אשתו של לואיס אלנדה.‬
‫רואיז אלנדה.‬
‫טוב, והיא גם אימא שלך.‬
‫רעיה, כן. אימא, לא.‬
‫היה לה קשה להיות אימא.‬
‫לא לכולם מתאים להביא ילדים לעולם.‬
‫אפשר לשאול אותך שאלה?‬ ‫-בטח.‬
‫בסדר. אני יודע שיש לך בן אחד לפחות.‬
‫כן.‬ ‫-כי פגשתי את הנשיא לעתיד.‬
‫כן.‬
‫יש לי בן נוסף מבוגר יותר.‬ ‫אנחנו קוראים לו קוטי.‬
‫קוראים לו כריסטיאן.‬
‫הוא בן 16.‬
‫אין לו מושג מה הוא רוצה לעשות,‬ ‫אבל הוא אוהב לשחק כדורגל.‬
‫הוא משחק ממש טוב.‬ ‫גם אבא שלו שיחק טוב כשהיה צעיר,‬
‫אבל הוא לא הפך לכדורגלן מקצועי.‬
‫מיגל. אז יש לך בעל.‬
‫לא יודעת.‬
‫את לא יודעת אם יש לך בעל?‬ ‫-כן.‬
‫כן. יש לי אחד.‬
‫אבל כרגע אנחנו פרודים.‬
‫אני מרגישה שאני פרודה. הוא פחות.‬
‫כן.‬
‫היית מאושרת עם מיגל?‬
‫כן.‬
‫כן. בהתחלה, כן.‬
‫אבל דברים משתנים.‬
‫נכון? הוא השתנה. אני השתניתי…‬
‫האמת, שהוא לא מבין מה קורה איתי.‬
‫אפילו אני לא מבינה מה קורה איתי.‬
‫אבל הוא לא מבין, ואז הוא נלחץ ומפשל.‬
‫אתה יודע? זה העניין.‬
‫אפשר לשנות את הנושא?‬
‫כן, כמובן.‬
‫ההערכה היא שהטמפרטורה‬ ‫של כדור הארץ עלתה ב-1.2 מעלות השנה.‬
‫ועם עלייה של שש מעלות,‬
‫החיים על כדור הארץ‬ ‫כפי שאנו מכירים אותם יאבדו.‬
‫אתה יודע, מעולם לא הייתה לי‬ ‫חוויה טובה עם גבר.‬
‫אפילו לא פעם אחת.‬
‫אפילו לא אחת.‬
‫קראתי סטטיסטיקה שאומרת שרוב בני האדם‬ ‫אינם חוצים את ה-60 אחוז של מדד האושר.‬
‫לעומת מקרים מסוימים כמו האינואיטים,‬
‫גורואים רוחניים, או כמה שבטים באמזונס,‬
‫הם מגיעים עד 80 אחוז.‬
‫אז אנשים מאושרים בטח ממש מוזרים.‬
‫כן, לפי הנתונים.‬
‫בוא הנה.‬
‫אוי, גויו.‬
‫אתה כל כך שונה מכל הגברים שנמצאים שם בחוץ.‬
‫אתה כל כך…‬
‫כל כך…‬
‫אני לא יודעת. אני אוהבת את איך שאתה.‬
‫יש לי אספרגר. אולי זה העניין.‬
‫כן, אולי.‬
‫זה מפריע לך שאני כזה?‬
‫לא, זה לא מפריע לי. לא.‬
‫לא הייתי כאן אם זה היה מפריע.‬
‫אבל זה מדאיג אותי קצת כי…‬
‫אני לא יודעת. אני…‬
‫אף פעם לא הייתי עם מישהו כמוך.‬
‫עליי ללכת לשירותים.‬
‫כן.‬ ‫-כן?‬
‫השירותים שם.‬ ‫-בסדר.‬
‫שם, מימין.‬ ‫-תודה.‬
‫גויו?‬
‫היא אוהבת לאכול עם הידיים.‬
‫היא טבלה את האצבע שלה במוס וליקקה אותה.‬
‫כן, זה הפריע לי.‬
‫אבל אז הפסקתי להסתכל,‬ ‫וזה לא היה משהו רציני.‬
‫היא נהנית. היא בשירותים למטה.‬
‫עליתי לשירותים למעלה כדי לדבר איתך.‬
‫כן. הכול הולך טוב.‬
‫התחשק לה להחליף נושא, אז שמעתי בעצתך.‬
‫בלי פוליטיקה.‬
‫דיברתי על איכות הסביבה.‬
‫אווה מונטרו.‬ ‫-אוי, גויו.‬
‫היי.‬
‫סליחה.‬
‫עליתי למעלה כי לא מצאתי…‬
‫זאת אני?‬
‫זה עוד לא גמור.‬
‫איך ציירת אותי?‬
‫מהזיכרון!‬
‫זה היה היום שבו נפגשנו.‬
‫ביום שבו התחלת לעבוד במוזאון.‬
‫ירד גשם, ונאבקת עם מטרייה.‬
‫כשאסיים, אם תאהבי את הציור,‬ ‫אוכל לתת לך אותו במתנה.‬
‫אתה עיצבת את החדר הזה?‬
‫כן. חברה של אחותי, סאולה, עזרה לי.‬
‫קוראים לה חוליה די פייטרו.‬ ‫אולי אתן מכירות.‬
‫לא, אני לא מכירה אף אחד.‬
‫גם אותה את לא מכירה? בסדר.‬
‫בוא הנה.‬
‫כן.‬
‫בוא, תשכב.‬
‫תחבק אותי.‬
‫"במקום שבו הייתה חוה, שם היה גן עדן."‬
‫זה מה שמארק טוויין גרם לאדם‬ ‫לכתוב על המצבה של חוה.‬
‫אנחנו מתנשקים, אווה מונטרו.‬
‫כן.‬
‫להמשיך?‬
‫כן?‬
‫כן.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫את הולכת?‬
‫כן, אני הולכת כי… אחותי שומרת על הנשיא.‬
‫כן.‬
‫רוצה קודם לאכול ארוחת בוקר?‬
‫לא, אני בסדר. תודה.‬
‫להזמין לך מונית?‬
‫לא. זה בסדר. אני אקח את המטרו.‬
‫המטרו נמצא כמה רחובות מכאן.‬
‫אני יכול להזמין לך מונית.‬
‫תחזרי הביתה מהר יותר ונוח יותר.‬
‫אביא את הטלפון.‬
‫בסדר.‬
‫נהנית?‬ ‫-כן, מאוד נהניתי.‬
‫כן, והציור… זה היה יפהפה.‬
‫טוב, גויו. ביי.‬
‫ביי.‬
‫תודה.‬ ‫-תשלחי לי הודעה כשתגיעי.‬
‫כך שאדע שאת בסדר.‬ ‫-בטח.‬
‫בוקר טוב, אדוני.‬
‫תראה, אלה שכאן,‬
‫הם קשורים לתהילה, הגנה וניצחון…‬
‫והנה אימא. ערב טוב.‬
‫למה אתה כאן?‬
‫מה? באתי לראות את הילדים שלי.‬ ‫רק אותו. השני עבר לגור עם החברה שלו.‬
‫נתקלתי בו אתמול והוא אמר‬ ‫שהוא עבר לגור איתה. זה מטורף.‬
‫איפה דודה מרסה, מותק?‬
‫היא הלכה.‬
‫אמרתי לה ללכת הביתה. אמרתי לה ללכת.‬
‫אם אני כאן, למה שהיא תישאר?‬
‫יש לה דברים לעשות בבית. אמרתי לה ללכת.‬
‫ואת יודעת מה? קיבלתי עבודה בשטיפת מכוניות.‬
‫זה נהדר. אני שמחה.‬
‫את שמחה?‬
‫כך היא נראית כשהיא שמחה?‬
‫לא, אם את שמחה,‬ ‫תגידי, "נהדר! אני כל כך מאושרת.‬
‫"עכשיו יש לך עבודה, נחזור להיות ביחד."‬
‫לא, אתה לא יכול לחזור.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫לא.‬
‫מה זאת אומרת, אני לא יכול לחזור?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מה זאת אומרת אני לא יכול לחזור?‬ ‫-לך.‬
‫נדנדת לי בלי הפסקה למצוא עבודה!‬ ‫-אבא, לך.‬
‫עכשיו את אומרת שאני לא יכול לחזור.‬ ‫אני עושה שיעורי בית עם הילד, יש לי עבודה.‬
‫עשיתי כל מה שביקשת,‬ ‫ועכשיו אני לא יכול לחזור.‬
‫אז מה לעזאזל הבעיה שלך?‬
‫תגידי לי מה קרה!‬ ‫-לא, אבא.‬
‫מה את רוצה?‬ ‫-אני רוצה שתלך.‬
‫לאן אלך?‬
‫לא, אני לא הולך.‬ ‫זה הבית שלי. הם גם הילדים שלי.‬
‫אני לא הולך! היית עם מישהו, נכון?‬
‫תפסיק להיות מגוחך.‬ ‫-את עם מישהו. תגידי את האמת.‬
‫אבא, לך!‬
‫תגידי את זה!‬ ‫-אבא, לך!‬
‫עצור! תפסיק!‬
‫אתה לא רואה שאני מדבר עם אימא?‬ ‫-תעזוב אותו!‬
‫אתה צריך לכבד אותי, אתה מבין?‬
‫לא. רגע.‬
‫אווה, סליחה. רגע, סלחי לי. אני לא…‬
‫תסתלק.‬
‫לא! רגע!‬ ‫-לך!‬
‫זו הייתה תאונה!‬
‫תסתלק! לך!‬ ‫-אבל אני…‬
‫בן!‬ ‫-לך מפה!‬
‫בסדר, בסדר. אני הולך.‬ ‫-תסתלק!‬
‫זה בסדר, בן! זה בסדר.‬
‫זה בסדר, ילד שלי. הכול יהיה בסדר.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה אני צריך לעשות?‬
‫מותק, זה בסדר. זה בסדר, מותק.‬
‫תקשיב. אל תיתן לו להיכנס יותר.‬
‫הוא נכנס פנימה כשהגעתי.‬ ‫-אהובי. בסדר, אהובי.‬
‫זה נגמר, אהובי.‬
‫די, די.‬
‫תעשה לי טובה. תביא לי קרח, בסדר?‬
‫אתה הובלת? נתת לה להוביל?‬
‫היא הציעה כמעט הכול.‬ ‫אני חושב שזה התאים לי.‬
‫נהדר.‬
‫נהנית מזה?‬ ‫-כן. מאוד.‬
‫מצוין.‬
‫עכשיו תישאר רגוע, בסדר? אל תתרגש יותר מדי.‬
‫תחושת היום שאחרי היא קריטית.‬
‫היא עלולה להתעורר מאושרת,‬
‫או שהיא עלולה להתעורר ולרצות לירות בעצמה.‬
‫למה שהיא תרצה לירות בעצמה?‬ ‫-זו דרך לומר שהיא לא אהבה את מה שעשתה.‬
‫היא אמרה שהיא נהנתה מאוד.‬
‫אז היא נהנתה מאוד, נקודה.‬
‫כן. היא חייכה 17 פעמים וצחקה שמונה.‬
‫זה הרבה, מה?‬
‫טוב, עכשיו תירגע.‬
‫חכה שהיא תיתן סימן כדי שנדע מה מצבנו.‬
‫כן.‬
‫מאטוטה!‬ ‫-מה?‬
‫ביקשתי ממנה לשלוח לי הודעה‬ ‫כשתגיע הביתה, אבל היא עדיין לא שלחה.‬
‫שלחתי הודעה ב-12:42.‬
‫היא לא קראה אותה כי ההודעה לא הגיעה.‬ ‫יש רק סימן וי אחד. לא שניים. רואה?‬
‫כן, אני רואה.‬
‫תניח את הטלפון.‬
‫אנחנו הולכים לצפות במשחק. קדימה.‬
‫- שלום, אווה. מה שלומך? -‬ ‫- הגעת הביתה? -‬
‫קדימה. ארבע! הייתי מקלל אותך,‬ ‫אבל אני לא יודע מה שמך!‬
‫מוזר שהיא לא הגיבה. נכון?‬ ‫-רוץ, ילד! רוץ!‬
‫הילד הזה בן 20. רוץ!‬
‫אתה חושב שקרה משהו?‬
‫קדימה! שם!‬ ‫-מאטוטה!‬
‫לכל הרוחות!‬
‫לאן אתה הולך? להשתין?‬ ‫-סליחה.‬
‫סליחה.‬ ‫-היי, גויו!‬
‫היי. תמשוך את תשומת ליבו. גויו!‬ ‫-קוראים לך.‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫אתה לא מקשיב לי.‬ ‫-אני מקשיב!‬
‫אתה רב עם בן הזוג שלך?‬
‫הוא אחי, כלבה.‬ ‫-אחיך כלבה?‬
‫גויו!‬
‫גרגוריו, אתה יכול לחכות?‬
‫מה לעזאזל הבעיה שלך?‬
‫דברים חשובים מאוד שלא אכפת לך מהם!‬
‫דיברת בלי הפסקה! שמעתי את הכול!‬ ‫או שאמרת משהו אחר?‬
‫אתה יודע מה?‬
‫אתה שמוק אנוכי.‬
‫עשיתי את כל התוכנית לבלות איתך כאן…‬ ‫-כדי שיוכלו לקרוא לנו הומואים!‬
‫קראו לנו "כלבות", וזה הרבה יותר גרוע.‬
‫כי עשית סצנה מול כולם.‬
‫זו לא הייתה אשמתי!‬
‫זו הייתה אשמתך.‬ ‫-לא נכון.‬
‫כן, זו הייתה…‬ ‫-לא!‬
‫אני יודע מה הבעיה.‬
‫עשית סקס פעם אחת,‬ ‫ועכשיו אתה מחורפן על כל הראש מאהבה!‬
‫ועכשיו אתה מפחד כי אתה חושב‬ ‫שהיא מתעלמת ממך, נכון?‬
‫התעסקת עם הטלפון כל הזמן.‬
‫"סימן ה-וי!"‬
‫הרסת את התוכנית.‬
‫זה לא קשור אליי. זו לא אשמתי.‬
‫יודע מה?‬
‫תתחפף. נמאס לי מהשטויות שלך.‬
‫תראי… תראי מה הוא עשה לך.‬
‫זה כלום. אני בסדר.‬ ‫-רוצה ללכת למיון?‬
‫קדימה. בואי.‬ ‫-אני בסדר.‬
‫לא?‬ ‫-אל תדאג. אני בסדר.‬
‫אתה גר אצל רומי?‬ ‫-כן.‬
‫כמה זמן אתה חושב שההורים שלה יאפשרו את זה?‬
‫בחייך, קוטי. אתה צריך לעשות משהו‬ ‫עם החיים שלך. אתה לא יכול להמשיך ככה.‬
‫כן, אני יודע. אולי הבר המקומי יעסיק אותי.‬ ‫הבחור שמדיח את הכלים עוזב, אז אחליף אותו.‬
‫בסדר.‬
‫את רוצה שאשאר?‬
‫כלומר, כדי שזה לא יקרה שוב.‬
‫בסדר.‬
‫- מאטוטה -‬
‫שלושה ב-1,000! אחד ב-500!‬ ‫עפיפון? בחייך, בוס. יש לי שלושה ילדים.‬
‫שלושה ב-1,000!‬ ‫-תקרא לו, בבקשה.‬
‫שלושה ב-1,000.‬
‫אחד ב-500! רוצה אחד, בנאדם?‬
‫כן?‬
‫שלום. אני מחפש את גברת אווה מונטרו.‬
‫מי מבקש?‬
‫גויו!‬
‫ילד.‬
‫זה גויו, חבר של אימא.‬
‫תיכנס, אגיד לה שאתה כאן.‬ ‫-בסדר.‬
‫אתה בטח קוטי.‬
‫ברשותך, מר קוטי.‬
‫אימא.‬ ‫-כן?‬
‫גויו כאן.‬ ‫-מי?‬
‫היי, אווה מונטרו.‬
‫מה אתה עושה כאן, גויו?‬
‫ביקשתי ממך לשלוח לי הודעה‬ ‫כשחזרת הביתה, אבל לא שלחת.‬
‫אני שלחתי לך הודעה, אבל לא ענית.‬
‫ההודעה גם לא עברה.‬
‫אז דאגתי ובאתי.‬
‫זה מפני שטלפון שלה נשבר.‬
‫כן.‬
‫זה מסביר הכול.‬
‫זה בשבילך, ילד.‬
‫תודה.‬
‫גויו, איך ידעת מה הכתובת שלי?‬
‫זה נשמר בטלפון שלי‬ ‫כשהזמנתי לך מונית הבוקר.‬
‫כן.‬
‫תראו! עפיפון ארגנטינאי.‬
‫איזה יפה, בן.‬
‫הבאתי גם צמח קטן,‬ ‫שיכול להיות בשבילך או בשביל קוטי.‬
‫לא. תן לי את זה.‬
‫אז, בשבילך.‬
‫איזה יופי.‬
‫יפה מאוד.‬
‫יש לך שם חבורה.‬ ‫-כן.‬
‫כן, קיבלתי מכה כשנפלתי.‬
‫אשים מים בשביל קפה. רוצה קצת?‬
‫לא.‬
‫לא? מה עם תה?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫אתה צריך עזרה עם זה, ילד?‬ ‫-כן, בבקשה.‬
‫מה הקטע עם הבחור הזה? איפה מצאת אותו?‬
‫היי, אל תגיד את זה.‬
‫הוא קולגה מהעבודה.‬
‫את מזדיינת איתו?‬
‫שמור על הפה שלך. אני אימא שלך.‬
‫כן או לא.‬
‫הוא אמר שהיית אצלו אתמול בלילה.‬
‫בבקשה, קוטי.‬ ‫אל תגרום לי להתחרט שנתתי לך לחזור, בסדר?‬
‫קדימה.‬
‫אלך להביא את הדברים שלי מהבית של רומי.‬ ‫-בסדר.‬
‫קדימה, אווה.‬ ‫-באמת?‬
‫זה ממש גבוה, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אתקשר אלייך, ואם לא יהיה מאוחר מדי,‬ ‫אבוא לבית שלך, בסדר?‬
‫הוא כאן. ביי.‬
‫גויו, התקשרתי אליך 40 פעם.‬
‫מה קרה? מישהו גנב את הטלפון שלך?‬
‫לא, נגמרה לי הסוללה.‬
‫לאן הלכת?‬
‫איך הייתה ההופעה שלך בפרגוואי, סאולה?‬
‫בסדר. לא הייתי מרוצה ממנה.‬
‫אני חייבת להתאמן, אבל אנשים אהבו.‬
‫בחייך, גבר. אתה עדיין כועס? איפה היית?‬
‫הלכתי לפארק פטריסיוס.‬
‫למה?‬
‫הלכת לראות את אווה?‬
‫היא גרה בפארק פטריסיוס?‬ ‫-כן.‬
‫רגע.‬
‫האם שכבת איתה?‬
‫כן. שכבתי.‬
‫היום? שם, בפארק פטריסיוס?‬
‫לא, אתמול. כאן.‬ ‫-הם אכלו כאן ארוחת ערב.‬
‫אז ידעת הכול?‬
‫הטלפון של אווה מונטרו נשבר.‬ ‫לכן היא לא ענתה.‬
‫והפנים שלה חבולות.‬
‫היא אומרת שהיא נפלה ברחוב,‬
‫אבל אני יודע שזה לא נכון‬ ‫כי זה היה שטף דם, לא שריטה.‬
‫אתה עלול להסתבך בצרות.‬
‫כל זוג הוא שונה.‬ ‫לפעמים אנשים לא ממש פרודים.‬
‫היא נשואה?‬
‫לא, אתה לא חוזר לשם‬ ‫ולא רואה את האישה הזאת שוב, גויו.‬
‫למה? למה לא, סאולה?‬
‫כי זה מסוכן.‬
‫אם בעלה אלים, הוא עלול לפגוע גם בך.‬ ‫אתה לא יודע למה אתה נכנס.‬
‫איך את יודעת שזה היה בעלה שהכה אותה?‬
‫לא, אני לא יודעת בוודאות, אבל זה ברור.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר. לך לנוח קצת,‬ ‫ואנחנו נאכל ארוחה ערב רגועה יחד.‬
‫אני מתכוון לראות שוב את אווה מונטרו.‬
‫עלינו לעצור את זה עכשיו.‬ ‫האישה הזאת מחזיקה אותו בביצים.‬
‫היא ניצלה את זה שלא הייתי כדי להיכנס לבית.‬
‫היא מדברת איתו יפה, שוכבת איתו,‬ ‫והוא מתמכר, כמובן.‬
‫ואז היא חוזרת לבעלה.‬
‫נצלנית טיפוסית.‬
‫אני לא מאמין לדברים שאת ממציאה.‬
‫היא אישה טובה.‬
‫סליחה, מה זה?‬ ‫-גויו מפקח על הבקבוקים שלי!‬
‫אני בטוחה שהיא ערמומית‬ ‫ומצאה את ההזדמנות המושלמת.‬
‫אדבר איתה במוזאון.‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫את תהרסי לו את זה. הוא אדם בוגר.‬
‫ויש לו אספרגר.‬ ‫-הוא שמח. אנחנו צריכים לתמוך בו.‬
‫לתמוך בו?‬
‫לתמוך בו.‬
‫ולתת לו להתרסק. ממש להתרסק.‬
‫- אלופי חיי -‬
‫זה שם.‬
‫שטיפת המכוניות?‬ ‫-כן.‬
‫- לה טורה‬ ‫שטיפת מכוניות -‬
‫חכה כאן.‬
‫מר מיגל!‬
‫מר מיגל אגירה!‬
‫מיגל!‬
‫מיגל, מישהו מחפש אותך.‬
‫בוקר טוב, מר מיגל אגירה.‬
‫סליחה. זה ייקח רק דקה.‬
‫אני כאן כדי לדבר על אווה מונטרו.‬
‫ומי אתה?‬
‫גרגוריו וילנואבה. אני עובד‬ ‫איתה במוזאון הלאומי לאמנות.‬
‫אווה היא אישה נהדרת,‬ ‫ומגיע לה גבר טוב לצידה.‬
‫מישהו שיודע איך לדאוג לה‬
‫ולאהוב אותה בכבוד.‬
‫יש לה חבורה על הפנים.‬
‫אני לא מאמין שזה קרה ברחוב,‬ ‫כפי שהיא אומרת.‬
‫אז אם אתה היית זה שהרביץ לה,‬
‫אני כאן כדי לבקש ממך לא לפגוע בה יותר.‬
‫מיגל תפסיק!‬ ‫-מה הבעיה שלך?‬
‫תפסיק!‬ ‫-חתיכת אידיוט!‬
‫תפסיק!‬ ‫-מה לא בסדר איתך?‬
‫למה אתה אומר לי מה לעשות?‬ ‫-תפסיק!‬
‫זוז מהדרך! מה הקטע של הטיפש הזה?‬
‫לך!‬ ‫-טיפש!‬
‫מי מסרק אותך? אימא שלך?‬ ‫-תפסיק!‬
‫תפסיק.‬ ‫-תפסיק. זה נגמר.‬
‫תעצור!‬
‫קדימה.‬
‫אתה יודע שאתמול‬ ‫היה בחור שפיהק מול הרמברנדט?‬
‫אתה חייב להיות אידיוט אמיתי‬ ‫אם אתה מפהק מול הרמברנדט.‬
‫הנה זה.‬
‫אמשיך עם ההדרכה שלי, חבר'ה.‬
‫האיטלקים מחכים לי.‬
‫שלום, מירנדה.‬ ‫-שלום, אווה. בוקר טוב.‬
‫סליחה. גויו, אפשר לדבר איתך רגע?‬
‫אנצל את ההזדמנות ללכת לשירותים.‬
‫תודה.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫זה נכון?‬
‫הלכת למקום העבודה של בעלי?‬
‫גויו, למה?‬
‫הוא פוגע בך, אווה מונטרו.‬
‫אבל למה התערבת?‬
‫למה?‬
‫אני לא צריכה את עזרתך.‬
‫המצב גרוע יותר עכשיו!‬
‫כי הוא חושב שאני לא רוצה להיות איתו‬
‫כי אני בקטע של בחור אחר,‬ ‫ואתה הולך ומאשר את זה!‬
‫לא, גויו. לא!‬
‫אני לא צריכה שתגן עליי.‬
‫מי אתה שתגן עליי?‬
‫עשינו אהבה, את ואני, בשבת בערב.‬
‫אז?‬
‫אתה חושב שזה הופך אותנו לזוג?‬
‫לא, גויו. לא. זה לא ככה. זה לא היה בסדר.‬
‫אבל זו לא אשמתך.‬
‫זו אשמתי כי נתתי לעצמי להיסחף.‬
‫זה לא רע להיסחף.‬
‫כן, זה לא בסדר!‬ ‫זה ממש לא בסדר! הכול היה לא בסדר!‬
‫הייתי צריכה להיות איתך.‬
‫לפטפט כמו שאנחנו מפטפטים.‬
‫שיתייחסו אליי כמו שהתייחסת אליי.‬
‫לא לקחתי בחשבון את המצב שלך.‬
‫אתה לא מבין?‬
‫לא, אני לא מבין.‬
‫גויו…‬
‫תסתכל עליי, בבקשה.‬
‫גויו, זאת הייתה טעות,‬
‫כי עכשיו אתה מצפה‬ ‫למשהו שאני לא יכולה לתת לך.‬
‫עכשיו אתה מבין?‬
‫לא! אני לא מבין.‬
‫אני לא מבין.‬
‫עשרים, 18, 16…‬
‫גויו!‬
‫…בדלת…‬
‫אווה, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אל תקומי.‬
‫אני סאולה.‬
‫אחותו של גרגוריו.‬ ‫-כן. מה שלומך?‬
‫נעים מאוד. מה שלום גויו?‬
‫הוא מורדם עכשיו.‬
‫מה שקרה זה חמור מאוד.‬
‫זו הייתה יכולה להיות טרגדיה.‬ ‫-כן.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫את יודעת?‬
‫אז ידעת על מצבו של אחי?‬
‫כן.‬ ‫-אבל לא חשבת שזה חשוב.‬
‫או שפשוט לא אכפת לך?‬ ‫-לא, אכפת לי מגויו.‬
‫אני לא מבינה אותך.‬
‫כשהיינו יחד,‬
‫חשבתי על מצבו.‬
‫אבל…‬
‫ואז, אני לא יודעת, הפסקתי לחשוב.‬
‫זה…‬
‫זה היה יפה מאוד עבור שנינו.‬
‫אני מבינה שזה לא היה בסדר. אני יודעת.‬
‫אבל באותו זמן, זה לא היה. זה מבלבל.‬
‫אני…‬
‫מעולם לא פגשתי מישהו כמו גויו.‬
‫היה לי ממש טוב להיות איתו.‬
‫אבל זה ברור שאת לא טובה בשבילו.‬
‫זה משהו שיהיה לך לזכור אחרי מה שקרה.‬
‫לא התכוונתי לפגוע בו.‬
‫אבל בכל זאת פגעת בו.‬
‫מה את עושה?‬
‫אי אפשר לעשן כאן באף מקום.‬ ‫-כן, זה בית חולים.‬
‫הוא ניסה להתאבד. אתה מבין את זה?‬
‫לא. הוא התעצבן מאוד.‬
‫הרגשות הציפו אותו והוא איבד שליטה.‬
‫בחייך מאטוטה.‬
‫בוא לא נכחיש את זה.‬
‫הוא נעמד באמצע הכביש של שדרת ליברטדור.‬ ‫הוא מעולם לא עשה דבר כזה.‬
‫הוא נפל לידיה של מישהי חסרת מצפון.‬
‫היא לא ילדה טיפשה שלא יודעת מה היא עושה.‬
‫בכל מקרה, זה נגמר. הוא לא יראה אותה שוב.‬
‫מה עשית? דיברת איתה?‬
‫כמובן.‬ ‫-אין מצב.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫לא אכפת לי אם תגיד לי שהוא אדם בוגר,‬
‫שעליי להניח לו,‬ ‫שהוא יכול להתמודד עם זה לבד.‬
‫הוא לא יכול, תראה איפה הוא נמצא.‬
‫מה את עושה?‬
‫זה החליק.‬
‫ברוכה הבאה, מגדלנה.‬
‫תודה רבה.‬
‫גרגוריו בחדר שלו?‬ ‫-כן. אני אודיע לו.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫סאולה, תירגעי.‬
‫הוא יודע מי אני. אל תדאגי.‬
‫האחים שלך סיפרו לי הכול.‬
‫אתה שומע אותי?‬
‫הזמן גובה מחיר, אתה יודע?‬
‫אנחנו מזדקנים.‬
‫אבל יש משהו חיובי.‬
‫כל מה שנראה חשוב, כל כך חשוב לנו…‬
‫הופך לסיפור…‬
‫או נשכח.‬
‫לעולם לא אשכח את אווה מונטרו.‬
‫לא אגע בך.‬
‫שער! לבנדובסקי!‬
‫קדימה, חבר'ה! קדימה! שער!‬ ‫-קוטי! כן, בן! בראבו!‬
‫תראה כמה החולצה נחמדה.‬
‫בואו נראה. אפשר?‬
‫תראה.‬
‫זה נראה נהדר עליך.‬
‫וכל הבנות ביקום יתאהבו בך.‬
‫אני רצינית, בסדר?‬
‫קניתי לך גם אחת קלאסית‬ ‫כי אני יודעת שזה הסגנון שלך.‬
‫בוא נראה.‬
‫אהבת?‬
‫אתה רוצה למדוד?‬
‫אמדוד אחר כך.‬
‫בסדר.‬
‫תעשה את זה מתי שתרצה.‬
‫היי.‬
‫-מה שלומך?‬
‫שמעת משהו על גויו?‬
‫הוא עדיין בחופשה.‬
‫את יודעת עד מתי?‬
‫לא.‬ ‫-את לא.‬
‫לא.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫להתראות.‬ ‫-בסדר. נתראה אחר כך.‬
‫את קוראת לי זקן?‬
‫לא, אתה סקסיסט.‬
‫סקסיסט.‬
‫גויו לא מוכן לרדת. אני יוצאת קצת.‬
‫מגדלנה, זה לא בסדר‬
‫שאת מעודדת אותו‬ ‫להתחיל עם נשים אחרות עכשיו.‬
‫מצטערת, אני לא מבינה.‬
‫זה בגלל החולצות שקניתי לו?‬
‫אבל גרגוריו ואני היינו לבד‬ ‫כשהראיתי לו אותן.‬
‫איפה היית?‬
‫אני לא מסכימה איתך, סאולה.‬
‫גויו כבר לא ילד.‬
‫כולנו יודעים את זה.‬
‫הוא גבר.‬
‫הוא גבר שדחו אותו, והוא מתנהג ככזה.‬
‫כמו גבר שדחו אותו, נכון?‬
‫לא, כי הוא אובססיבי לגבי האישה הזאת.‬
‫את דוחפת אותו לראות אותה. מה את רוצה?‬
‫שזה יקרה לו שוב? או גרוע מזה?‬
‫סאולה, תפסיקי.‬
‫תשתוק. "בואי נתמוך בו".‬
‫הוא יעבור את כל מה‬ ‫שהוא צריך לעבור מבלי שתפריעי.‬
‫והוא יהיה בסדר.‬
‫זה מה שאת רוצה. שהכול תמיד יהיה בסדר.‬ ‫-את לא רוצה שהוא יהיה בסדר?‬
‫אל תתחילי עם זה!‬
‫אתה רוצה שהכול יהיה בסדר,‬ ‫בשבילך, לא בשבילו.‬
‫את רוצה לחזור לכפר שלך בסוף העולם,‬ ‫ללא דאגות, כמה שיותר מהר.‬
‫את נחנקת כאן, נכון?‬ ‫-מספיק, סאולה.‬
‫לא באתי לכאן בשביל זה.‬ ‫-אז למה באת?‬
‫כדי לראות את בני.‬
‫את חושבת שאני לא אוהבת אותו?‬ ‫שמעולם לא אהבתי אותו?‬
‫לאהוב מישהו זה די מורכב.‬
‫בואו פשוט נירגע, בסדר?‬
‫זה לא הזמן לזה.‬ ‫אנחנו צריכים לחשוב על גויו. בבקשה.‬
‫את רוצה שארגיש אשמה, נכון?‬
‫בשביל זה אני לא צריכה את עזרתך.‬
‫אני כבר מרגישה אשמה. כי אני ילדתי אותו.‬
‫הוא יצא ממני,‬ ‫הוא יצא מהגוף שלי, והוא יצא ככה.‬
‫מגדה, אף אחד לא אשם בזה.‬
‫זה לא ייאמן.‬
‫את יודעת שניסיתי באלף דרכים שונות?‬
‫אבל אני לא מבינה אותו.‬
‫והוא לא מבין אותי.‬
‫זה מאוד מתסכל ומאוד כואב,‬
‫לא להיות מסוגלת להתחבר‬ ‫עם הבן שלך, את מבינה?‬
‫אף פעם לא יכולתי לתת לו את מה שהוא צריך‬ ‫כי אני לא יודעת מה לעזאזל הוא צריך!‬
‫אבל נראה ששניכם יודעים, נכון?‬
‫המוגבלת היחידה כאן זאת אני.‬
‫גויו הוא לא מוגבל.‬ ‫את אפילו לא מבינה את זה?‬
‫רדי ממני לשם שינוי, לעזאזל!‬ ‫אל תשנאי אותי כל כך!‬
‫אף פעם לא התאמתי למשפחה הזאת.‬
‫אני יודעת.‬
‫לא כרעיה.‬
‫לא כאימא.‬
‫לא בתור אם חורגת.‬
‫חוץ מזה,‬
‫שמעתי שאתם אומרים‬
‫שהרגתי את אבא שלכם‬ ‫בחופשה המטופשת בווייטנאם, נכון?‬
‫לא.‬
‫ידעתם שהוא לא חגר חגורת בטיחות.‬
‫התנגשו בנו מאחור.‬
‫נהגת שיכורה, מגדלנה.‬ ‫-את זוכרת את אבא שלך?‬
‫הוא היה הרבה יותר שיכור ממני.‬
‫מישהו היה צריך לנהוג.‬
‫והוא מת.‬
‫והכול התפרק.‬
‫לא ידעתי מה לעשות.‬
‫ברחתי רחוק.‬
‫פגשתי את פליקס.‬
‫והוא הבין אותי.‬
‫הוא גם ברח רחוק.‬
‫האזור הכפרי הוא מקום מסתור טוב.‬
‫ו… הייתי אנוכית.‬
‫הייתי חסרת אחריות.‬
‫הייתי חסרת תועלת.‬
‫הייתי אשמה.‬
‫הייתי אימא גרועה.‬
‫הייתי מה שיכולתי להיות,‬
‫או מה שלא יכולתי להיות.‬
‫עד שלא הייתי כלום.‬
‫אני הולכת קצת לחוליטה.‬
‫זה לא מגיע לי.‬
‫אני לא יודעת אם הבן שלי ניסה להתאבד.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫זה קשה מאוד עבורי.‬
‫אני צריכה ללמוד.‬
‫אני צריכה ללמוד להבין.‬
‫אני בסדר. סליחה.‬
‫אווה.‬
‫- יעד: תחנת הוספיטלס -‬
‫התחנה הבאה, לאס הראס.‬
‫מה את עושה כאן, סאולה?‬
‫אתה חייב לשכוח מהאישה הזאת.‬ ‫-לא!‬
‫היא שונה לגמרי ממך.‬ ‫יש לה חיים אחרים לגמרי, גויו.‬
‫את לא מכירה את אווה מונטרו!‬
‫אני לא מכירה, אבל אני רואה מה היא עושה לך.‬
‫מה שאני עובר‬ ‫זו לא אשמתה של אווה מונטרו, סאולה!‬
‫אל תצעק, בבקשה.‬
‫לא! אווה מונטרו לא אשמה!‬ ‫היא לא אשמה במה שקורה לי!‬
‫היא עוברת הרבה דברים שאת לא מודעת אליהם!‬
‫מה שאווה מונטרו צריכה כדי להיות מאושרת‬ ‫זה משהו שהיא עוד לא חוותה.‬
‫כי מה שהיא חוותה לא היה נכון בשבילה.‬
‫היא מפחדת, והפחד לא נותן לה לחשוב.‬
‫כשהיינו יחד, היא הייתה מאושרת,‬ ‫אבל אז היא התחילה לחשוב שוב!‬
‫אני אוהבת אותך, ואני דואגת לך. זהו זה.‬
‫אם את לא הולכת לקבל את אווה מונטרו, אז…‬
‫אני לא יכול לקבל את זה‬ ‫שאת דואגת לי, סאולה.‬
‫יום טוב.‬
‫בוקר טוב, גבירתי.‬
‫מה?‬
‫את רוצה לקחת את זה אליו?‬
‫לא. תיקחי את זה את.‬
‫תרצי קפה? הרגע הכנתי.‬
‫כן. תודה. כן.‬
‫אפשר להיכנס?‬
‫אתה נראה כל כך נאה.‬
‫אתה נראה נהדר בטוקסידו.‬
‫זה לאירועים מיוחדים.‬
‫כמובן.‬
‫איזה ציור יפהפה.‬
‫היא המוזה שלך?‬
‫כן.‬
‫כמובן.‬
‫כמו המוזות של הרנסנס.‬
‫כמו סימונטה וספוצ'י.‬
‫אתה יודע על מי אני מדברת, נכון?‬
‫כן.‬
‫כמובן. אתה יודע הרבה על אמנות.‬
‫המוזות הגיעו לתוך חיי האמנים כדי…‬
‫לעורר בהם השראה,‬
‫כדי לפקוח את עיניהם.‬
‫וזה טוב מאוד.‬
‫אפילו אם זה רק קצת,‬
‫אפילו אם זה רק זה…‬
‫שזה הרבה. וזה נפלא.‬
‫נכון?‬
‫בוקר טוב.‬
‫בוקר טוב, גבירתי.‬
‫טוב, אני עוזבת.‬
‫נסיעה טובה. תמסרי דרישת שלום לפליקס.‬
‫אני אמסור, כמובן.‬
‫אתה יוצא?‬
‫כן.‬
‫את צריכה לקנות מטרייה חדשה, אווה מונטרו.‬
‫נכון.‬
‫סיימת את זה?‬
‫את עדיין חושבת שזו הייתה טעות‬ ‫להיות איתי בליל שבת, 27 באוקטובר?‬
‫לא.‬
‫פגעתי בך, גויו.‬
‫אמרתי לך שאני גרועה במערכות יחסים.‬
‫כולנו קצת פגומים.‬
‫אבל יש לך בעיה רצינית יותר.‬
‫איבדת אמון בעצמך.‬
‫הלכת לאיבוד בחיפושים אחר משהו שכבר יש לך.‬
‫את אישה חזקה, אבל את חושבת שאת חלשה.‬
‫בנוסף, יש לך שני ילדים בריאים‬ ‫שאוהבים אותך.‬
‫אחד מהם יהיה הנשיא.‬ ‫-כן.‬
‫ויש לך אותי…‬
‫מישהו ששונה מאוד מהגברים שהיית איתם,‬
‫אבל היחיד שרוצה לאהוב אותך…‬
‫בדיוק כפי שאת.‬
‫אבודה ופגומה.‬
‫תרגום כתוביות: רון סגל ארכה‬