Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Remek. Szép volt, Augusto!
Ügyes vagy!
Tetszik, amit látok. Lélegezz!
- Nagy levegő, és tempózz! - Edző, van valaki a víz alatt.
Goyo! Egyszer meg fogsz fulladni.
- Gyere ki! - Igen, edző.
Goyo! Egyszer meg fogsz fulladni.
Fogd be, Augusto!
Elmész?
Ez nem is tea.
Négy koncertem lesz két hét alatt. Ne piszkálj!
Szép napot, nővérkém!
Neked is.
Nyamvadt szar!
Baszódj meg!
Egy, kettő, három, négy, öt, hat, hét, nyolc, kilenc, tíz.
Egy, kettő, három, négy, öt, hat, hét, nyolc…
…27, 28, 29, 30…
GREGORIO SPANYOL
Jó reggelt, Goyito!
Neked is, Miranda!
- Mirandita! - Jó reggelt, szívem!
Jó reggelt, Goyete! Hogy vagy?
Jól. És te, Momo?
Semmit sem aludtam, haver.
Cata átjött tegnap este.
Megvacsoráztunk és sorozatot néztünk hajnalig, szóval halálomon vagyok.
Ez nem igaz.
Ha a halálodon lennél, most nem lennél itt, Momo.
Tudod, hogy értem, Goyo.
A Nemzeti Szépművészeti Múzeum Latin-Amerika legfontosabb múzeuma.
Több mint 120 éves története során átfogó gyűjteményre tett szert,
amely több mint 12 000 műtárgyból áll, különböző időszakokból.
És most megmutatom az egyik kedvenc műalkotásomat.
Jöjjenek!
Egy fiatal nő portréja Rembrandttól.
- Kicserélted a zárat? - Igen.
Elbasztam, de túlléptünk rajta, nem?
Min léptünk túl?
Nem csak simán elbasztad, Miguel. Börtönbe kerültél.
Mi az, hogy börtönbe?
Bent tartottak az őrsön 72 órán át. Nem nagy ügy.
Hiányzol te is és a fiúk is. Ne csináld már!
Egész nap odavoltál. A kölyök nem engedett be.
Hogy teheti ezt a saját apjával? Hol voltál?
Én kértem, hogy ne engedjenek be.
Válaszolj! Hol voltál?
Elkezdtem dolgozni egy belvárosi múzeumban.
Szuper!
- Mit művelsz? - Menjünk be!
Elég volt ebből, Miguel! Menj innen!
Hova menjek? Elment az eszed? Azt akarod, hogy elmenjek?
Ez az én házam is. Itt élnek a gyerekeim.
Kitalálod, hogy menjek el? Ki akarsz cseszni velem?
Nem! Te csesztél ki saját magaddal, Miguel!
Elég volt, ne gyerekeskedj! Menj el!
Gyerünk!
Elment?
Igen. Semmi baj.
A bátyád hazaért?
- Nem. - Nem? Jól van.
Szia, drágám!
Goyo, kész a vacsora!
Bejöhetek?
Igen.
Odanézzenek!
Visszatérsz a vászonhoz. Ez remek!
Már vagy három éve nem festettél, ugye?
Négy éve és hét hónapja.
A pandémiát mindig elfelejtem.
De gyönyörű! Ez egy ember?
- Úgy látom, egy nő. - Igen.
Képzeletbeli?
Egy múzeumi dolgozó.
- Szóval létezik. - Igen.
Mivel foglalkozik?
Biztonsági őr.
Mi ihletett meg benne annyira, hogy újra festesz?
A szépsége.
És valami, amit nem tudok megfogalmazni.
Megyünk enni?
A konyhában leszek.
Mi a baj, kisfiam? Hiányzik?
Nem lesz mérges, mert nem engedted be.
Nagyon szeret téged.
Ő az apukád.
Cutit jobban szereti.
Ezt ki mondta? Nem igaz.
Egyáltalán nem. Csak arról van szó…
Jobban megértik egymást, mert hasonlítanak.
Hol voltál?
Romival, aztán a srácokkal.
Vettél ki pénzt a dobozból?
Cuti, mi van veled?
Hogy érted?
Ma volt az első munkanapom.
Kértelek, hogy vigyázz az öcsédre, te meg felszívódtál.
Mi folyik itt?
Figyelj, Cuti!
Ha semmit sem teszel bele a közösbe, ha nem akarsz segíteni,
akkor költözz oda apádhoz vagy a barátnődhöz.
Erről van szó! Engem is kirúgsz, mint az öregemet?
Ne kötekedj velem, te kis taknyos!
Inkább tanulj apád hibájából!
Túl értelmes vagy ehhez.
Össze ne törd már a serpenyőt!
Szép volt, Goyo! Ma nagyon jó formában vagy.
Mára végeztünk.
- Augusto! - Bocsánat, edző!
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
A múzeumban számos argentin műalkotást láthatnak,
például Cándido Lópeztől, Prilidiano Pueyrredóntól,
Emilio Pettorutitól, Xul Solartól, Antonio Seguítől,
Marta Minujíntől,
Antonio Bernitől
és León Ferraritól.
Még be kell vásárolnom.
- Csak egy joghurt van a hűtőmben. - Nem ehetek tejterméket.
Tényleg?
- Sziasztok! - Ciao!
Viszlát holnapig, Momo és Miranda!
Úton vagyok.
Igen, körülbelül egy óra múlva ott leszek.
Metróval megyek, 40 perc alatt odaérek.
Rendben? Oké. Puszi, szia!
A felújítások miatt
a szerelvény nem áll meg a Las Heras állomáson.
A következő állomás Santa Fe.
Átszállhatnak a D vonalra.
Tíz, tizenegy, tizenhárom… tizenkettő…
Négy, öt, hat… 17, 18, 19, 20, 21, 22…
A következő állomás Santa Fe.
Átszállhatnak a D vonalra.
Bocsánat!
Elnézést!
Nyugalom, ne izgulj! Mindjárt továbbmegyünk.
Hazajött és lezuhanyozott.
Na és?
Sosem zuhanyozik evés előtt.
Bement a szobájába.
Kérdeztem, és azt mondta, jól van.
De nem volt jól. Nagyon idegesnek tűnt. Szinte pánikolt.
Szedi a gyógyszereit?
Mint az óramű.
Talán történt vele valami.
Igen, lehet.
Pedig mostanában remekül volt. Újra elkezdett festeni.
Szuper!
Portrét fest a múzeum egyik női biztonsági őréről.
Oké.
Goyo!
Bejöhetek?
Rigatonit csinálok genovai pestóval.
Jól vagy?
Történt valami?
- Megijesztettem egy nőt. - Ezt hogy érted?
Egy különleges nőt.
Kedd óta dolgozik a múzeumban.
Biztonsági őr.
Szóval találkoztatok kedden, tegnap és ma.
Csak én láttam őt.
Akárhányszor láttam vagy elmentem mellette, ő nem látott engem.
De ma igen.
És megijedt.
Követtem a metróba.
Lementél a metróba?
Kialudtak a fények, és a metró megállt az alagút közepén.
Nagyon ideges lettem, szorongani kezdtem.
Nem kaptam levegőt.
Értem. Ő meg látta ezt, és megijedt.
Már nem tudok jó benyomást tenni rá, hogy meg akarjon ismerni.
Lassan a testtel!
Sok embernek van fóbiája.
A szerelvény megállt, kialudtak a fények… Szerintem érthető volt a reakciód.
Ezt még megfordíthatod. Reménytelenebb csatákban is győztem már.
Miért kellett csatába menned, Matute?
Úgy értem, lehetetlennek tűnő helyzeteket is sikerült megfordítanom.
Szia, drágám!
- Szia! - Marce néninél voltam.
Hogy vagy, édesem? Mit csinálsz?
Mit tanulsz? Matekot?
Ez a geometria, anya.
Hát persze. Minden rendben?
- Hol van a bátyád? - Fogta a cuccait, és elment.
Minden cuccát?
Igen. A ruháit, a PlayStationjét, és elment.
A KÖZÉPSŐ UJJ TÖRTÉNETE
Sziasztok, lányok! Sajnos nem fog menni.
A 12-i paraguayi koncert előtt már nem fogok ráérni.
Goyito!
De gyertek el 14-én a Buenos Aires-i koncertemre.
Puszi!
Miért hazudsz nekik? Sosem adsz nekik jegyet.
Ők is hazudnak nekem. Jegyeket akarnak, aztán nem jönnek el.
Nem is érdekli őket a zene.
- Barátnők és képmutatók. - Na…
Ők tényleg a barátaim. Ne mondj ilyet!
Előjött a rotacizmus.
A micsoda?
Saula furán ejti az R betűt. A barátaim szónál pörgette az R-t.
Az alkoholtól szokott előjönni nála a rotacizmus.
Megint kezded? Alkoholistának tart.
De mindig így beszéltem. Franciásan ejtem az R-t.
Néha anya is így beszélt. Emlékszel?
Igen, amikor ivott.
Az ég szerelmére!
Ne már, drágám!
Eva? Peronista név.
- És bibliai. - Nem.
Aki 1950 után született, azt Evita után nevezték el, nem Éva után.
Hány éves?
Szerintem 47 és 50 között lehet.
Az igen! Nálad idősebb nőt szemeltél ki. Egy MILF-et.
Jól tartja magát?
- Mármint szép? - Igen, nagyon szép.
Kerek a feneke?
- Mindenkinek kerek a feneke. - Tudom.
Azt kérdezem, szép-e a feneke.
Harmonikus.
A melle?
Harmonikus.
És terebélyes.
Szóval bögyös. Szuper!
Miért mondtad, hogy nem látott téged?
Talán mert túlságosan lefoglalták a saját problémái.
Úgy tűnik, gondjai vannak otthon.
- Házas? - Nem tudom.
Vannak gyerekei… azt hiszem.
Mikor tetszett meg utoljára nő?
Négy éve és hat hónapja. Az utolsó Guadalupe Bazterrica volt.
Az a csaj olyan unalmas!
Folyton a bogarakról és pókokról beszél.
Ez a foglalkozása, Matute. Rovartudós.
Igen, tudom.
Citromot kellett volna kérnem.
Oké, kell egy terv. Minden nap találkozol Evával, ugye?
Igen.
Szerintem holnap reggel oda kéne menned hozzá,
és helyrehozni a dolgot.
„Jó napot, Eva!
Nagyon sajnálom, nem akartam megijeszteni tegnap a metrón.
Többször próbáltam megszólítani.”
Fontos tisztázni, hogy több alkalom is volt.
„De nem sikerült.
Követtem. Ez nem volt helyes.”
Ezt is fontos kiemelni, hogy tisztában vagy vele.
„De nem akartam semmi rosszat. Nagyon sajnálom.
Goyo Villanueva vagyok. Örvendek.”
Ennyi. Ne kerülgesd a forró kását!
Milyen kását?
Úgy értem, beszélj egyenesen, Goyito!
Nem, Matute. Már adtam belőle.
Citromot kellett volna kérnem.
Ez nem jó rám. Egyre rosszabbul áll rajtam.
- Szörnyű. - Mozgás, lányok!
- García dühös lesz. - Megyünk már, Charly!
- Mindjárt. - Oké, sziasztok!
Hoppá! Hát ez meg mi volt?
Micsoda? Semmi. Be szokott próbálkozni nálam.
- Tényleg? - Sokszor bókol.
Elsőre karót nyeltnek tűnhet, de lángol benne a szenvedély.
Apropó lángok, kivagyok a hőhullámoktól.
- Téged nem gyötör? - Nem.
- Vitaminok. - Értem.
- García az. - Igen.
- Goyo! - Jó reggelt!
- Mit keres itt ez a perverz? - Mi?
Róla meséltem tegnap!
Félreértés történt. Ezért akartam beszélni önnel.
Várj már! Ő Goyo. Itt dolgozik. Ő az egyik idegenvezető.
- Nem láttad még? - Nem.
Még nem. Ezért történt a tegnapi incidens a metrón.
Mi történt?
- Eva Montero… - Tudja a nevem!
Eva Montero tegnap látott a metrón.
Megijedt, mert bámultam. Azért bámultam, mert ismerem a múzeumból.
De ő nem ismer engem.
Hát ez…
Érthető, ha azt hitte, hogy idegen vagyok, aki zaklatni akarja.
Bizonyára ezért tett udvariatlan gesztust, amikor leszálltam.
Nem akartam megijeszteni, Eva Montero. Csak köszönni akartam.
Azért jöttem, hogy elnézést kérjek, és rendesen bemutatkozzak.
Gregorio Villanueva vagyok, a spanyol idegenvezető.
Nagyon örvendek!
Hogyne. Üdv! Én is örvendek.
Jól van, most már minden rendben, elmagyaráztad a helyzetet.
Köszönjük, Goyo!
Akkor megyek is.
Ezt nem hiszem el.
Szegény srác! Ez szörnyű.
- Milyen gesztusról beszélt? - Beintettem neki.
- Undok húzás volt. - Ne! Ezt hogy érted?
- Fura a srác, nem? - Nem fura. Nézd!
Imádnivaló srác. Édes pofa. Nagyon okos.
Lehet, hogy okos, de fogalmad sincs, hogy nézett rám.
Ekkora szemekkel!
Leverte a víz. Azt hittem, meg akar ölni.
- Szegényke! - Ne izgasd magad! Fátylat rá!
Ha legközelebb látod, csak mosolyogj, légy kedves.
Jól van, gyerünk! Siessünk! Elkésünk. García kinyír minket.
Ezen az 1660-ban készült, szőtt faliszőnyegen
a reneszánszra jellemző kompozícióval ábrázolt jeleneteket láthatunk.
A képen körbefutó szegélyen növényeket, fegyvereket,
madarakat és hangszereket láthatunk,
az alsó részen pedig Caracena márki címerpajzsa is megjelenik.
Jöjjenek!
Helló!
Jó napot, Eva Montero!
- Hogy vagy? - Jól.
Úgy néz ki, a metró este 8-ig leállt.
A buszok meg tele vannak. Sosem jutok ma haza.
Szívesen itt maradok önnel este 8-ig.
Megihatunk valamit.
Nem kell, ne aggódj! Már megszoktam.
Itt lakom a közelben, és nincs semmi dolgom.
Nem fog unatkozni. Érdekes társaság vagyok.
Szépművészetet tanultam itt, Buenos Airesben.
A madridi Complutense Egyetemen doktoráltam le.
Hűha! Nem semmi.
Mióta dolgozol a múzeumban?
2013. június 24-e, hétfő óta.
Jól vagy?
És ön? Mindig biztonsági őr akart lenni?
Nem.
Orvos akartam lenni.
De a gimnáziumot is alig fejeztem be.
- Aztán édesapám meghalt… - Sajnálom.
Igen, már régen történt.
Segítenem kellett a családomnak, ezért dolgozni kezdtem.
És végül ide sodort az élet.
Nem szereti a munkáját?
De…
De, szeretem. Nem is tudom. A helytől függ.
A múzeumot például szeretem.
De néha elég unalmas.
De nem is tudom.
Ez csak egy munka.
A nap egészen különleges módon süti az arcát, Eva Montero.
Ilyen sárgát festett Vincent is.
- Kicsoda? - Vincent van Gogh.
Egy nagyon híres holland festő.
Persze, tudom. Aki levágta a fülét?
Igen, ő.
Vincent a kedvenc festőm.
Volt egy öccse, aki gondoskodott róla. Theónak hívták.
Az enyém Matías, de Matuténak hívjuk.
Theo hat hónappal Vincent után halt meg. Matute még él.
Isteni!
Krómsárgának hívják az arcán megjelenő színt.
Az ipari forradalomnak köszönhetően jött létre.
Hihetetlen!
Sok mindent tudsz, Goyo. Elképesztően sokat.
Te…
nagyon különleges vagy.
Nézd! Mindjárt nyolc óra.
- Tökéletes. Menjünk! Pincérnő! - Igen.
Hát akkor…
Köszönöm a társaságot és a limonádét. Jövök eggyel.
Nem kell limonádét vennie nekem.
Öröm volt beszélgetni önnel.
Nyugodtan tegezz! Kérlek!
Nem lehet. Időbe telik, mire tegezni tudok másokat.
Kivéve, ha gyerekek vagy tinédzserek.
A felnőttekkel előbb ki kell épüljön a bizalom.
Jól van.
Errefelé laksz, ugye?
Igen.
Akkor mit kerestél a metrón?
Kommunikálni akartam önnel, mint ahogy most is tesszük,
de a múzeumban nem sikerült.
Szóval követtem, hátha sikerül elérnem, hogy rám nézzen,
de ehelyett csak megijesztettem.
Jól van.
Holnap találkozunk.
Még senki sem nevezett különlegesnek. Talán arra gondolt, hogy fura vagyok.
Egy imádnivaló csodabogár vagy. Örülsz?
Igen, nagyon. Köszönöm a tanácsot, Matute!
Nem kell megköszönni. A bátyád vagyok. Mennem kell, sok a dolgom.
- Később beszélünk, jó? - Rendben.
- Szia! - Szia!
Élőben is ilyen szép?
- Nem kopogtál. - Nyitva volt az ajtó.
Hallottad a beszélgetésemet Matutéval?
Csak annyit, hogy megköszönted a tanácsát.
Az étteremben vacsorázom Julitával.
Tetszik?
Nem tudom. Majd megmondom, ha elkészült.
A modellre gondoltam.
Oké.
Szoktatok beszélgetni?
Igen. Ma megittunk egy limonádét.
Értem. Szeretném megismerni.
Elmehetnénk hárman limonádézni.
Julita lent vár rám. Jól van.
A mini sütőben hagytam a kaját, jó?
Majd jövök.
Figyelmeztetnünk kell a nőt.
Eszedbe se jusson!
De fontos, hogy tisztában legyen Goyo állapotával.
Ennyi idősen már biztos rájött magától is.
Ennyi idősen? Ez mit takar pontosan?
Mint mi. Korunkbeli.
Köszönjük, csodálatos volt minden!
- Szia, Marquito! Köszönjük. - Jó éjt!
Már nem gyerek. Hadd élje az életét!
- Az is rendben van, ha pofára esik. - Hogy lenne rendben?
- Miért? Veled sosem fordult elő? - Én nem vagyok autista.
Nem, neked más gondjaid vannak.
Ne csináld! Hadd éljen egy kicsit!
Nem lesz semmi baja.
Az igen!
Most jön az, hogy én folyton leuralom, túlféltem…
Ja, nem. Manipulálom. Rátelepszem.
Nem, várj! Gyerekként kezelem, mert nem lettem anya. Halljuk!
Matute, csodálatosak azok a kék csempék, fehérrel a sarokban.
- Hajrá! Mondd csak ki! - Goyo ötlete volt.
Van egy 2016-os Cabernet Francom, imádni fogjátok.
Várjunk! Velünk egykorú? Pontosan mennyi idős?
Te mennyi idős vagy, Saula?
Épp elég idős.
Mindjárt jövök.
Megint, Goyo? Meg fogsz fulladni. Ezerszer kértelek már.
- Gyere ki, kérlek! - Igen, edző.
Hűha!
Goyo!
Szia, öcskös!
Ki fogsz küldeni?
Nem.
Unatkoztam, szóval gondoltam, sétálok.
Remek helyet választottál hozzá.
Jártál már a múzeumban?
Nem.
- Egyedül jöttél? - Nem, anyukámmal. Itt dolgozik.
Hogy hívják? Én is itt dolgozom.
Eva Montero.
Azt mondta, ne kóborásszak el, de unatkoztam.
- „Kóboroljak.” - Tessék?
Úgy mondjuk, hogy „kóborol”, nem „kóborászik”.
Ezt a szót így használjuk.
Gregorio Villanueva vagyok. Goyónak becéznek.
Én vagyok itt a spanyol idegenvezető. Ismerem anyukádat.
Martín Aguirre vagyok. Tatónak becéznek.
Örvendek, Tato!
Én is örvendek, Goyo!
Holnap a húgom vigyáz rá. És igen…
Igazából fogalmam sincs, mihez kezdjek.
Kész káosz az életem.
- Haladj kis lépésekben! - Igen.
Kis lépések.
Az igen! Mi ez?
Charly.
Elhívott kávézni.
- Remek. - Mondtam, hogy ma nem jó.
Talán holnap, vagy holnap után. Nem is tudom…
- Jól van. - Nem tudom.
Mégis, ezek a pillanatok…
Tudod… Egy kis bájcsevej, pillantások, bókok, virágok, játszani az elérhetetlent.
Imádom.
Azt is imádom, ami utána jön.
Igen.
De ami azután jön, azt nem szeretem.
Amikor tönkremegy az egész.
A kelyheket és tömjénfüstölőket a templomból zsákmányolták a lovasok.
És levágott fejek vannak a nyergekre kötve. Látod?
És a meztelen lány?
Ő egy fehér fogoly.
Félig eszméletlen.
- Elrabolták. - Igen.
Nagyon érdekes mű.
Az első olyan nagy festmény, amely őslakos témát dolgoz fel.
2051-ben elnök leszek.
Ez remekül hangzik.
Sokat kell készülnöd rá.
Tanulnod kell. Megérteni az embereket. A gondjaikat, az igényeiket…
Eva Montero!
A malón visszatéréséről beszélgettünk a fiaddal, Argentína leendő elnökével.
- Ó, igen. - Anya!
Goyo mindent tud a múzeum összes festményéről.
Nem az összesről, de sokról.
Igen.
Jól van, menjünk! El ne késsünk!
Rendben. Köszi, Goyo!
- Jó hétvégét! - Köszönjük.
- Szia! - Szia!
Gól!
Ez az, baszki!
Örülj már! Gól!
Ez az!
Micsoda gól, haver!
Azt a kurva!
Ez az!
Nem fogok tudni szexelni vele, amikor először megcsókolom.
Ne siesd el! Haladj a saját tempódban!
Vigyázz már!
Kutatómunkát végeztem a szexualitásról, és sok mindent láttam.
Tényleg? Pornót néztél?
Igen, azt is.
De abba kellett hagynom.
Rámentem egy oldalra, de aztán bezártam.
Azt vettem észre, hogy mindent kategóriákba sorolnak.
Anál, kötözés, etnikum, nagy mell, kis mell…
- Akkor mindenbe belenéztél. - Egy kicsit.
Maszturbálás, MILF, biszexuális, meleg, orgiák, misszionárius…
Semmi köze a hittérítő misszionáriusokhoz.
- A misszionárius egy póz. - Igen, tudom.
Te nézel pornót, Matute?
Mindenki néz, Goyito.
És láttál olyasmit, ami felkeltette az érdeklődésedet?
Persze, hogyne.
Olyasmiket is láttam, amiket Eva Montero szerintem nem csinálna.
Honnan tudod? Még nem ismered.
Meglepődnél, mi mindenre képesek az emberek zárt ajtók mögött.
Mi az, amit szerinted nem tenne meg?
Öklözés, aranyzuhany, arcraélvezés, koprofília…
Értem. Sok mindent láttál.
Ezek amúgy sem az első alkalomhoz illő dolgok.
A fontos az, hogy tudd, mi az, amit te élvezel. Tudod?
Azt élvezem, ami odalent történik.
Ha merevedésed van.
Tetszik, ami a pénisz csúcsán történik. A makkon.
Igen, a makk a legfontosabb erogén zónánk.
A nőknek ott a csikló, nekünk a makk.
Tegnap azt álmodtam, hogy Eva Montero a makkomat csókolgatta.
- Tessék? - Tegnap azt álmodtam…
Nem akarok kiabálni. Hogy Eva Montero a makkomat csókolgatta.
Jó kis álom volt, mi?
Igen.
Biztos tapasztaltabb nálam. Mit gondolsz?
Igen, Goyito. Ebben biztos vagyok.
Igen.
Egyél! Ki fog hűlni.
Hívd el vacsorázni!
Nem túl korai?
Nem. Ebben az évszázadban nem.
Figyelj!
Hívd el! Igent fog mondani.
Vigyázz már! Nem látod?
Igen, nem látsz?
Ezt szerettem volna elmondani a Los dioses de la Pampáról.
Sívori két alkalommal illusztrálta Godofredo Daireaux könyveit.
1902-ben a Los dioses de la Pampát…
Holnap találkozunk!
Eva Montero!
- Bocsánat. Megint megijesztettem. - Semmi gond.
- Sajnálom. - Semmi baj.
Tudta, hogy van egy Van Gogh a múzeumban?
Nem, nem tudtam.
Eredeti.
Ez az egyik első alkotás, amit Vincent Párizsban festett.
Ezt írta egy levélben öccsének, Theónak: „Csak egy Párizs van.
És bármennyire is nehéz itt élni,
a francia levegő kitisztítja az agyat, és jót tesz.”
Van kedve velem vacsorázni?
Nekem?
Igen, önnek.
Miért engem hívsz el, és nem a többi kolléganőt?
Bennünk nincs semmi olyasmi, ami miatt szeretném elhívni őket.
Goyo…
Te és én nagyon különbözőek vagyunk.
Idősebb vagyok nálad. Sokkal idősebb.
És…
Sok dolgot tudsz, amit én nem.
Talán untatni foglak.
Ön is sok olyan dolgot tud, amit én nem.
Az közös bennünk, hogy különbözünk, Eva Montero.
Ez a múzeum már nem ugyanaz, mióta itt dolgozik.
Szombaton ráérek.
Lehetne nálam.
Egyedül élsz?
Nem, a nővéremmel, Saulával.
Nem lesz otthon, mert Paraguayban koncertezik.
- Koncertzongorista. - Értem.
Saula Villanueva. Talán ismeri.
Nem, nem ismerem.
Értem, nem ismeri.
Egyedül leszünk.
Ő nem lesz ott. Amennyiben elfogadja a meghívást.
Értem.
Meghalt valaki?
Nem. Miért?
Ezt viseled, ha valaki meghal.
Nem, akkor veszem fel, ha kimozdulok.
Ez volt rajtad, amikor Chichi Galarza anyja meghalt.
Igen, tényleg.
Mész valahová?
Igen. Talán kimozdulok szombaton egy barátnőmmel.
Meglátjuk. Még nem tudom.
Marce néni vigyáz rád és csinál gnocchit, jó?
Persze. Elfogyott a sampon.
Holnap veszek.
Így mélyen belemerülhettek a vízbe.
- Értitek? - Igen.
Oké? Rendben. Most mind kipróbáljuk, jó?
Remek. Ez a jó hozzáállás, Goyo!
Ez a jó hozzáállás, Goyo!
Goyo!
Goyo?
A mi Goyónk?
Hihetetlen vagy!
Majdnem panaszt tettél rá, most meg randizol vele?
Ez nem randi. Csak egy vacsora.
Akkor jó.
Hova mentek?
A lakására.
- Tényleg? A lakására? - Mi az?
- Mi van? - Ez egy randi.
- Nem. - Ne már!
Ugye tudod, hogy fura a srác?
Vannak kisebb gondok vele.
Jártál már olyan pasival, aki nem tud hazudni?
Aki kimondja, amit gondol.
Aki udvarias,
hihetetlenül okos…
képtelen bántani téged, és ráadásul még jóképű is?
Nem, soha életemben.
Én sem.
Van egy nyakláncom, amit kölcsönadnék.
- Simán elcsábítod vele… - Jaj, ne már!
- Mi az? Ez az igazság. - Hagyd abba!
Készülj három témával, amit bedobhatsz, ha elakad a beszélgetés.
Kerüld a politikát! Tönkreteheti az estét.
A környezetvédelem jó téma.
Érzékenynek fogsz tűnni, akit nem hagy hidegen.
És persze a művészet. A specialitásod.
A részletekbe ne menj nagyon bele! Unalmas lehet.
Jó estét!
Szia, Goyo!
- Jöjjön be! - Köszönöm. Elnézést!
Micsoda ház!
Francia neoklasszikus stílus a 20. század elejéről.
Vincent alkalmazta a turbulens áramlás elméletét.
Ha jól megnézi, olyan, mintha mozogna az ég.
Igen, tényleg.
Igazad van.
Ezek a festők igazi zsenik voltak, ugye?
És egyesek szerint kissé őrültek.
Igen. Ahhoz, amit alkottak, kicsit őrültnek kell lenni.
Ez egy leegyszerűsítő, buta gondolat, Eva Montero.
Nem létezik objektív valóság.
Vincent gyönyörű és viharos módon látta a valóságot.
Amit egyesek őrületnek neveznek,
az csak egy másfajta életmód, gondolkodás, érzés, kapcsolódás a világhoz.
Szerinted is minden visszafejlődik?
Ez oximoron.
Egy szófordulat, ellentmondásos jelentéssel.
- „Visszafejlődik”, ahogy ön mondta. - Oké.
„Élő halott.”
„Örök pillanat.”
Értem.
„Fülsiketítő csend.”
- És vannak még példák. - Igen.
Persze.
Úgy értem, ahelyett, hogy előre haladnánk,
visszafelé haladunk, nem?
Például ma már mindenkinek van mobiltelefonja.
Mégis egyre inkább eltávolodunk egymástól.
Ízlett az étel?
Igen. Isteni.
- Jöhet a desszert? - Segítek.
Nem kell. Ön a vendégem.
Oké, persze.
Jól van. Tessék!
- Ideadná a kést? - Máris, itt van.
- Rakhatok be zenét? - Persze.
- Van egy hangszóró a nappaliban. - Oké.
- Csatlakoztathatja a mobilját. - Oké, rendben.
- Erre? Nem. - Nem. Ott van. Arra.
Oké. Bocsánat!
Te nem ittál bort.
Pezsgőznöm is egyedül kell?
Igazság szerint az alkohol nem tesz jót nekem.
Mi ez?
- Mi ez? - Narancsos csokimousse.
- Ezt is a bátyád készítette? - Igen.
De finom!
Disznó vagyok, ugye?
Nem. Ön egy nő.
Isteni!
Tudom, hogy lángész vagy.
Van egy…
bátyád, aki istenien főz.
Ugye?
Egy zongorista nővéred.
Aki híres. Ő az, ugye?
Igen.
Gyönyörű.
És mellette van a bátyád.
Matute.
És a szüleid élnek?
Anyukám. Apám meghalt Vietnamban.
Ő van azon a képen.
Carlos Villanueva.
A vietnámi háborúban halt meg?
Nem.
A háború 1955. november 1-jétől 1975. április 30-ig tartott.
Oké.
Apám közúti balesetben halt meg
a Phú Quốc nevű szigeten 2005. október 2-án, kora reggel.
Értem. Szegény!
Anyám ittasan vezetett.
Apám is sokat ivott, akárcsak a nővérem, Saula.
Matute átlagosan iszik.
Oké. Értem.
Ő az édesanyád?
Nem, ő Elena.
Ő a testvéreim anyja. Tinédzserek voltak, amikor meghalt.
Egy súlyos szívinfarktusban.
Annál az asztalnál, aminél ma vacsoráztunk.
Ott halt meg.
Apám második feleségének a fia vagyok.
Értem.
És…
Anyukádról nincs fotód?
Nincs.
Még él?
Igen, az új párjával. Félix Ruiz Allende.
A Tűzföldön.
Magdalenának hívják.
Oké.
És mivel foglalkozik?
Semmivel.
Nos, ő Luis Allende felesége.
Ruiz Allende.
És emellett anya is.
Feleség, de nem anya.
Sokat küzd az anyaszereppel.
Nem mindenki alkalmas szülőnek.
- Kérdezhetek én is? - Persze.
Oké. Tudom, hogy van legalább egy fia.
- Igen. - A leendő elnök, találkoztunk.
Igen.
Igen. Van egy idősebb fiam is. Cutinak becézzük.
Cristiannak hívják.
Tizenhat éves.
Fogalma sincs, mit kezdjen magával, de imád focizni.
Nagyon jól játszik, mint az apja, Miguel, aki régen focizott.
De nem lett focista belőle.
Miguel. Szóval van férje.
Nem is tudom.
- Nem tudja, van-e férje? - Nem. De…
Igen. Van.
De mostanra elhidegültünk egymástól.
Leginkább én érzem így.
Igen.
Boldog volt Miguellel valaha is?
Igen.
Az elején igen.
Aztán változtak a dolgok.
Érted? Megváltozott. Én is megváltoztam…
Igazából nem érti, hogy mi játszódik le bennem.
Még én sem értem, hogy mi van velem.
Ő sem érti, ettől ideges lesz, és elszúrja a dolgokat.
Érted? Erről van szó.
Nem baj, ha témát váltunk?
Nem, dehogy.
Becslések szerint a Föld hőmérséklete idén 1,2 fokkal emelkedett.
Hat fokos emelkedésnél
az általunk ismert földi életnek vége lenne.
Sosem volt jó tapasztalatom a férfiakkal.
Egyszer sem. Egyetlen emberrel sem.
Olvastam egy statisztikát, ami szerint a legtöbb ember maximum 60%-ban boldog.
Néhány esetben, például az inuitok,
a spirituális guruk és egyes amazonasi törzsek
elérik a 80%-ot.
Hűha! Ezek szerint a boldogság a nagyon fura emberek kiváltsága.
A számok szerint.
Gyere ide!
Jaj, Goyo!
Te annyira más vagy, mint a többi férfi.
Annyira…
olyan…
Nem is tudom. Imádom, hogy ilyen vagy.
Aspergeres vagyok. Talán emiatt van.
Igen, lehet.
Zavarja?
Nem, nem zavar.
Ha zavarna, nem lennék itt.
De kicsit aggaszt, mert…
Nem is tudom. Én…
Még sosem voltam olyasvalakivel, mint te.
Pisilnem kell.
- Értem. - Igen.
- Ott a mosdó. - Oké.
- Ott van, jobbra. - Köszönöm.
Goyo?
Goyo!
Szeret kézzel enni.
Belemártotta az ujját a mousse-ba, és lenyalta.
Igen, zavarba ejtő volt.
De aztán nem néztem tovább, és nem volt semmi gond.
Jól érzi magát. A mosdóban van.
Az emeleti mosdóból hívlak.
Igen. Minden jól megy.
Egyszer témát akart váltani. Megfogadtam a tanácsod. Semmi politika.
Beszéltem a környezetvédelemről.
- Eva Montero! - Jaj, Goyo!
Szia!
Bocsánat!
Feljöttem, mert nem találtalak.
Ez én vagyok?
Még nincs kész.
Hogy tudtál lefesteni?
Emlékezetből.
Aznap láttam először.
Amikor elkezdett dolgozni a múzeumban.
Esett az eső, ön pedig küzdött egy esernyővel.
Ha kész van, szívesen önnek adom, ha szeretné.
Te rendezted be a szobát?
Igen. A nővérem, Saula barátja segített. Julia di Pietrónak hívják.
Talán ismeri őt.
Nem. Nem ismerek senkit.
Őt sem ismeri? Jól van.
Gyere ide!
Igen.
Gyere, feküdj le!
Ölelj át!
„Ahol Éva volt, ott volt a paradicsom.”
Mark Twain könyvében Ádám ezt írta Éva sírjára.
Csókolózunk, Eva Montero.
Igen.
Folytassam?
Igen?
Igen.
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Elmegy?
Igen, megyek, mert a húgom vigyáz az elnökre.
Igen.
Szeretne előbb megreggelizni?
Nem, köszönöm.
Hívjak egy taxit?
Nem kell, metróval megyek.
A metró pár utcányira van.
Szívesen hívok taxit.
Gyorsabban hazaért és kényelmesebb.
Hozom a telefonom.
Oké.
- Jól érezte magát? - Igen. Nagyon jól éreztem magam.
Igen, és a festmény… egyszerűen gyönyörű.
Jól van, Goyo! Szia!
Szia!
- Köszönöm. - Írjon, ha hazaért!
- Hogy tudjam, biztonságban van. - Írok.
Jó reggelt, uram!
Ezek itt mind
a dicsőséghez, védelemhez, diadalhoz kapcsolódnak…
Csak megjött anya. Jó estét!
Mit keresel itt?
A fiaimhoz jöttem. Vagyis hozzá. A másik a barátnőjéhez költözött.
Tegnap összefutottam vele, akkor mesélte. Őrület.
Hol van Marce néni?
Elment.
Én mondtam neki, hogy menjen haza.
Miért maradt volna, ha itt vagyok? Dolga van otthon, szóval hazaküldtem.
És képzeld, állást kaptam egy autómosóban.
Ez remek. Örülök.
Örülsz?
Ilyen az arca, amikor örül?
Ha örülsz, azt kéne mondanod, hogy „remek, de boldog vagyok!
Most már van munkád, szóval kibékülhetünk.”
Nem. Nem jöhetsz vissza.
Ezt hogy érted?
Nem.
Hogyhogy nem jöhetek vissza?
Mit művelsz?
- Mi bajod van? Nem jöhetek haza? - Semmi.
- Cseszegettél, hogy szerezzek munkát. - Apa, menj el!
Most meg nem jöhetek haza.
Leckét írok a kölyökkel. Van munkám.
Mindent megtettem, amit kértél, erre nem engedsz haza?
Mi a szar ütött beléd?
- Mondd el, mi van! - Ne, apa!
- Mit akarsz? - Azt akarom, hogy menj el!
Hova menjek?
Nem megyek. Ez az én házam. Ők az én gyerekeim.
Nem megyek el! Bepasiztál, mi?
- Ne légy nevetséges! - Van valakid. Mondd el az igazat!
Apu, menj el!
- Halljuk! - Apu, menj el!
Elég! Hallgass már! Hagyd abba!
- Nem látod? Mindent megteszek! - Engedd el!
Tisztelned kéne! Megértetted?
Ne! Várj!
Jaj, Eva! Sajnálom! Bocsáss meg! Én nem…
Menj el!
- Ne! Várj! - Menj el!
Baleset volt!
- Menj! Gyerünk! - De én…
- Fiam! - Menj innen!
- Jól van. Elmegyek. - Kifelé!
Semmi baj, fiam! Semmi baj!
Semmi baj, fiam. Minden rendben.
A fenébe!
Mi a szart kéne tennem?
Semmi baj, drágám! Minden rendben, kicsim!
Figyelj! Ne engedd be többé!
- Bejött velem, amikor hazaértem. - Jaj, kincsem! Semmi baj!
Vége van, drágám!
Jól van.
Hadd kérjek valamit! Hozz nekem egy kis jeget, jó?
Te irányítottál vagy átengedted neki?
Szinte mindent ő javasolt. De felvettem a ritmust.
Remek.
- Élvezted? - Igen, nagyon.
Helyes!
Maradj nyugodt, ne lovald bele magad! Kulcsfontosságú, hogy mit érez másnap.
Talán boldogan ébred,
de lehet, hogy legszívesebben a kardjába dőlne.
- Miért dőlne egy kardba? - Úgy értem, lehet, hogy megbánta.
Azt mondta, jól érezte magát.
Akkor így is van.
Igen. Tizenhétszer mosolygott és nyolcszor nevetett.
Az jó sok, nem?
Jól van, lazíts!
Várd meg, amíg ad valami jelet, amiből kiderül, hogy állunk.
Igen.
- Matute! - Igen?
Megkértem, hogy írjon, ha hazaért, de még nem írt.
Küldtem egy üzenetet 12:42-kor.
Még nem látta, de kézbesítve van. Csak egy pipa van. Látod?
Igen, látom. Tedd el a telefont!
Megnézzük a meccset. Tedd el!
ÜDV, EVA! HOGY VAN? HAZAÉRT ÉPSÉGBEN?
Ne már! Négy! Elátkoználak, de nem tudom a neved!
- Fura, hogy nem válaszolt. Nem? - Fuss, kölyök!
Az a srác 20 éves. Futás!
Szerinted történt valami?
- Gyerünk! Ott van! - Matute!
A picsába már!
- Hova mész? Pisilni? - Elnézést!
- Hé, Goyo!
Szólnátok neki?
- Goyo! - Téged szólongat.
Hova mész?
- Nem figyelsz rám. - De figyelek!
Veszekszik a párocska!
- Ő az öcsém, köcsög! - Köcsög az öcséd?
Goyo!
Gregorio, megvárnál?
Mi a fészkes fene történt?
Nagyon fontos dolgok, amiket letojsz!
Be nem állt a szád! Mindent hallottam! Vagy mondtál valami újat?
Tudod, mit?
Egy önző pöcs vagy.
Elterveztem, hogy együtt töltjük a napot…
Hogy melegnek nevezhessenek!
Köcsögnek neveztek, ami sokkal rosszabb.
Mert jelenetet rendeztél mindenki előtt.
Nem az én hibám volt!
- De, a te hibád. - Nem.
- De igen, a te… - Nem!
Tudom már, mi bajod.
Szexeltél egyetlen egyszer, és teljesen belebolondultál a nőbe!
Be vagy szarva, mert azt hiszed, ignorál téged, igaz?
Folyton a telefonod nézegeted.
„Nézd a pipát!”
Tönkretetted a programunkat.
Semmi közöm hozzám. Nem az én hibám.
Tudod, mit? Húzz innen! Tele a tököm a hülyeségeiddel.
A francba! Nézd, mit tett veled!
- Semmiség. Jól vagyok. - Menjünk orvoshoz?
- Gyere, menjünk! - Jól vagyok.
- Ne? - Ne aggódj! Jól vagyok.
Rominál laksz?
Szerinted meddig engedik ezt meg a szülei?
Ne csináld, Cuti! Kezdened kell valamit az életeddel.
- Ez nem jó így. - Tudom.
Tudom. Talán a helyi bárba felvesznek.
A mosogatófiú helye megüresedik.
Jól van.
Maradjak itthon?
Hogy ezt ne forduljon elő még egyszer.
Persze.
Három 1000-ért! Egy 500-ért! Papírsárkányt? Három gyerekem van.
- Három 1000-ért! - Hívja ide, kérem!
Három 1000-ért.
Egy 500-ért! Kérsz egyet?
Igen?
Jó napot! Eva Montero asszonyt keresem.
Ki keresi?
Goyo!
Öcskös!
Ő Goyo, anya barátja.
- Gyere be! Szólok, hogy itt vagy. - Oké.
Biztos te vagy Cuti.
Elnézést, Cuti úr!
- Anya! - Igen?
- Itt van Goyo. - Kicsoda?
Jó napot, Eva Montero!
Mit keresel itt?
Megkértem, hogy írjon, ha hazaér, de nem írt.
Küldtem egy üzenetet, de nem válaszolt rá.
Meg sem kapta.
Aggódtam, ezért idejöttem.
Elromlott anya telefonja.
Igen.
Ez mindent megmagyaráz.
Ez a tiéd, öcskös!
Köszönöm!
Goyo, honnan tudtad a címemet?
Elmentette a telefonom, amikor ma reggel rendeltem önnek egy taxit nálam.
Értem.
Nézd! Egy argentin sárkány.
De klassz!
Hoztam egy kis növényt is. Lehet az öné vagy Cutié.
Nem. Add csak ide nekem!
Akkor az öné.
Milyen szép!
Nagyon szép.
- Van ott egy seb. - Igen.
Nemrég elestem az utcán.
Főzök egy kis matét, kérsz?
Nem.
Nem? És teát?
- Igen. - Oké.
- Segítsek, öcskös? - Igen, kérlek!
Ki ez a csávó? Melyik bolondokházából szabadult?
Ne mondj ilyet!
Egy kollégám a múzeumból.
Kavarsz ezzel a fickóval?
Vigyázz a szádra! Az anyád vagyok.
Igen vagy nem? Azt mondta, nála voltál tegnap este.
Kérlek, Cuti! Ne kelljen megbánnom, hogy visszaengedtelek!
Ne csináld!
Elhozom a cuccaimat Romitól.
Rendben.
- Gyere, Eva! - Komolyan?
- Jó magasan van, ugye? - Igen.
Felhívlak, és ha nem lesz késő, átmegyek, jó?
Megjött. Puszillak!
Goyo, vagy negyvenszer hívtalak.
Mi történt? Ellopták a telefonod?
Nem. Lemerült.
Hol voltál?
Hogy sikerült a paraguayi koncerted?
Jól. Én nem voltam elégedett. Gyakorolnom kell. De a közönség imádta.
Ne már! Még mindig dühös vagy? Hol voltál?
A Parque Patriciosban.
Miért?
Elmentél Evához?
- A Parque Patriciosban lakik? - Igen.
Várj!
Lefeküdtél vele?
Igen.
Ma? A Parque Patriciosban?
- Nem, tegnap, itt. - Itt vacsoráztak.
Te tudtál erről?
Eva Montero telefonja elromlott. Ezért nem válaszolt.
És sebes az arca. Azt mondja, elesett az utcán.
De tudom, hogy ez nem igaz, mert vérömleny volt, nem horzsolás.
Nagy bajba kerülhetsz.
Minden pár más. Néha nem is szakítanak igazán.
Házas?
Nem mész vissza oda és többet nem találkozhatsz vele, Goyo.
Miért? Miért nem, Saula?
Mert veszélyes.
Ha a férje erőszakos, téged is bánthat. Nem tudhatod.
Honnan tudod, hogy a férje ütötte meg?
Nem tudom biztosan, de nyilvánvaló.
Jól van.
Pihenj le egy kicsit, aztán nyugodtan megvacsorázunk együtt.
Még találkozni fogok Eva Monteróval.
Le kell állítanunk ezt.
Ez a nő a markában tartja. Beférkőzött a házba a távollétemben.
Enyeleg, aztán lefekszik vele, Goyo meg belezúg.
Aztán visszamegy a férjéhez. Tipikus opportunista.
Elképesztő, miket találsz ki.
Ez egy rendes nő.
- Ez meg mi? - Goyo ellenőrizgeti az üvegeimet.
A zongorára fogadok, hogy sunyi, és lehetőséget lát benne.
Beszélek vele a múzeumban.
Ne csináld!
Tönkreteszed az egészet. Felnőtt férfi.
- És aspergeres. - És boldog. Támogatnunk kellene.
Támogatni?
Támogatni. És hagyni, hogy alaposan pofára essen.
AZ ÉN HŐSEIM
Ez lesz az.
- Az autómosó? - Igen.
AUTÓMOSÓ
Várjon meg itt!
Miguel úr!
Miguel Aguirre úr!
Miguel!
Valaki téged keres.
Jó reggelt, Miguel Aguirre úr!
Elnézést. Csak egy percig rabolom az idejét.
Eva Monteróról akarok beszélni.
És te ki vagy?
Gregorio Villanueva. A kollégája a Szépművészeti Múzeumból.
Eva nagyszerű nő, és megérdemli, hogy egy rendes férfi legyen mellette.
Valaki, aki tudja, hogyan gondoskodjon róla,
és felelősségteljesen szereti.
Zúzódás van az arcán.
Azt mondja, elesett az utcán, de én ezt nem hiszem el.
Szóval ha ön ütötte meg,
arra kérném, hogy többé ne bántsa őt.
- Elég! - Mi bajod van?
- Állj már le! - Te idióta!
- Elég! - Mi bajod van?
- Majd te mondod meg, mit csináljak? - Elég!
Menj az utamból! Mi ütött ebbe az idiótába?
- Menj! - Hülyegyerek!
- Anyád vágja a hajad? - Hagyd abba!
- Állj meg! - Hagyd abba! Vége.
Állj már le!
Menjünk!
Tegnap egy fickó ásított a Rembrandt előtt.
Csak egy igazi idióta ásít bele Rembrandt arcába.
Ennyi!
Megyek dolgozni, srácok.
Az olaszok már várnak.
- Szia, Miranda! Jó reggelt! - Szia, Eva!
Elnézést! Goyo, beszélhetnénk?
Akkor én most elmegyek mosdóba.
- Köszi. - Szívesen.
Igaz?
Elmentél a férjem munkahelyére?
Goyo, miért?
Bántja önt, Eva Montero.
De miért avatkozol bele?
Miért?
Nem kell a segítséged.
Most rosszabb a helyzet!
Azt hiszi, nem akarok vele lenni,
mert van valakim, és te csak megerősítetted ezt!
Nem, Goyo! Nem!
Nem kell megvédened engem.
Ki vagy te, hogy megvédj?
Szeretkeztünk, ön és én, szombat este.
Na és?
Szerinted ettől egy pár lettünk?
Nem, Goyo! Erről szó sincs. Hiba volt.
De nem a te hibád.
Az én hibám, mert elragadtattam magam.
Nem baj, ha elragadtatjuk magunkat.
De, igen! Nagyon is baj! Hiba volt az egész!
Szükségem volt rád.
A beszélgetésünkre.
Hogy úgy bánjanak velem, mint te.
De téged nem vettelek figyelembe. Hát nem érted?
Nem, nem értem.
Goyo…
Nézz rám egy pillanatra!
Ami történt, hiba volt, mert most olyasmit vársz, amit nem adhatok meg.
Most már érted?
Nem! Nem értem.
Nem értem.
Húsz, 18, 16…
Goyo!
…az ajtónál…
- Eva, ugye? - Igen.
Ne álljon fel!
Saula vagyok.
- Gregorio nővére. - Igen. Hogy van?
Örvendek. Hogy van Goyo?
Benyugtatózták.
Súlyos dolog, ami történt.
- Tragédiába torkollhatott volna. - Igen, tudom.
Szóval tudja?
Szóval tudott az öcsém állapotáról?
- Igen. - De nem tartotta fontosnak.
- Vagy csak le sem tojta? - Nem, Goyo fontos számomra.
Nem értem magát.
Amikor együtt voltunk,
igenis gondoltam az állapotára.
De…
aztán, nem is tudom… Nem gondolkodtam tovább.
Ez…
gyönyörű élmény volt mindkettőnknek.
Értem, hogy hiba volt. Tudom.
Ugyanakkor mégsem volt az. Kicsit zavaros az egész.
Én…
sosem találkoztam még Goyóhoz hasonló emberrel.
Nagyon jót tett nekem.
Ön azonban csak árt neki.
Ezt jobb, ha észben tartja a történtek után.
Nem akartam bántani.
Mégis sikerült.
Mit művelsz?
- Itt sehol sem lehet dohányozni. - Igen, ez egy kórház.
Meg akarta ölni magát. Felfogtad?
Nem. Csak nagyon feldúlt volt. Besokallt, és elvesztette az irányítást.
Ugyan már, Matute!
Ne tagadjuk!
Az Avenida Libertador közepén állt. Még sosem csinált ilyet.
Egy gátlástalan nő markába került.
Nem egy buta kislány, aki nem tudja, mit csinál.
Mindegy, vége van. Nem látja többé.
Miért? Beszéltél vele?
- Persze. - Kizárt.
Tudod, mit?
Nem érdekel, hogy szerinted felnőtt férfi, hogy hagynom kéne, hogy majd ő megoldja.
Nem tudja. Nézd meg, mi lett vele!
Mit csinálsz?
Elejtettem.
Isten hozott, Magdalena!
Köszönöm.
- Gregorio a szobájában van? - Igen. Szólok neki.
Ne, nem kell.
Nyugalom, Saula!
Tudja, ki vagyok. Ne aggódj!
A testvéreid elmeséltek mindent.
Hallasz engem?
Az idő megteszi a hatását, tudod?
Megöregszünk.
De van jó oldala is.
Mindenből, ami fontosnak tűnt, nagyon fontosnak…
egy anekdota lesz…
vagy elfelejtjük.
Sosem felejtem el Eva Monterót.
Nem érek hozzád.
Gól!
- Gyerünk, srácok! Hajrá! Gól! - Cuti! Ez az, fiam! Bravó!
Nézd, milyen szép!
Lássuk csak! Szabad?
Nézd!
Nagyon jól áll.
Az összes lány beléd szeret a világon.
Komolyan mondom.
Vettem egy klasszikust is, mert tudom, hogy ez a stílusod.
Lássuk!
Tetszik?
Felpróbálod?
Később felpróbálom.
Oké.
Amikor csak szeretnéd.
Szia!
- Szia! - Hogy vagy?
Tudsz valamit Goyóról?
- Még mindig szabadságon van. - Értem. Meddig?
Nem tudod?
- Nem. - Nem.
- Semmi gond.
- Szia! - Jól van. Szia!
Öregnek nevezel?
Nem, szexistának.
Konkrétan szexistának.
Goyo nem jön le. Kimozdulok egy kicsit.
Magdalena, most nem tesz jót,
ha arra ösztönzöd, hogy a nők társaságát keresse.
Bocs, ezt nem értem.
Az ingek miatt, amiket vettem neki?
Gregorióval kettesben voltunk, amikor szóba került.
Te hol voltál?
Nem értek egyet veled, Saula.
Goyo már nem gyerek.
Ezt mind tudjuk.
Ő egy férfi.
Akit elutasítottak, és úgy is viselkedik.
Mint egy férfi, akit elutasítottak.
Nem, mert a rögeszméje lett az a nő.
Rá akarod venni, hogy találkozzanak. Mit akarsz?
Újabb incidenst? Vagy rosszabbat?
Saula, elég!
Te csak fogd be! „Támogassuk!”
Megtapasztalja azt, amit meg kell, anélkül, hogy beleavatkoznál.
És rendbe fog jönni.
Te ezt akarod. Hogy mindig minden rendben legyen.
Te nem akarod, hogy jól legyen?
Ne kezdd ezt!
A saját érdekedben akarod, hogy jól legyen.
Hogy visszamehess a világ végére, gondtalanul, amint lehet.
- Itt megfulladsz. - Elég, Saula!
- Nem ezért jöttem ide. - Akkor miért jöttél?
Hogy lássam a fiamat.
Azt hiszed, nem szeretem? Hogy sosem szerettem?
Komplex dolog szeretni valakit.
Higgadjunk le, jó?
Ezt most tegyük félre! Most Goyóra kell koncentrálnunk. Kérlek!
Azt akarod, hogy bűntudatom legyen?
Ahhoz nem kellesz.
Már így is bűntudatom van. Mert én szültem meg őt.
Az én testemből bújt ki, és ilyen lett.
Senki sem hibás ezért.
Hihetetlen!
Tudod, hányszor próbálkoztam?
De nem értem őt.
És ő sem ért engem.
Nagyon frusztráló és nagyon fájdalmas,
hogy nem tudok kapcsolódni a saját fiamhoz.
Nem tudom, mire van szüksége, ezért sosem tudtam megadni neki.
De úgy tűnik, ti tudjátok, igaz? Én vagyok itt az egyetlen fogyatékos.
Goyo nem fogyatékos. Ezt sem érted?
Szállj le rólam, az istenért! Ne gyűlölj ennyire!
Sosem illettem ebbe a családba. Tudom.
Sem feleségként.
Sem anyaként.
Sem nevelőanyaként.
Ráadásul
hallottam, ahogy azt mondtátok,
én öltem meg apátokat azon a hülye vietnami nyaraláson, ugye?
Nem.
Nem volt bekötve.
Belénk jöttek hátulról.
- Részegen vezettél, Magdalena. - Emlékszel az apádra?
Nyilván ő még nálam is részegebb volt.
Valakinek vezetnie kellett.
És meghalt.
Minden szétesett.
Nem tudtam, mit tegyek.
Messzire menekültem.
Találkoztam Félixszel.
És ő megértett engem.
Ő is messzire menekült.
A vidék jó búvóhely.
És önző voltam.
Felelőtlen.
Haszontalan.
Bűnös voltam.
Rossz anya voltam.
Ennyi tellett tőlem.
Vagy inkább ennyi sem.
Aztán semmivé lettem.
Átmegyek Julitához egy kicsit.
Nem szolgáltam rá erre.
Nem tudom, a fiam meg akarta-e ölni magát.
Nem értem.
Ez nagyon nehéz nekem.
Meg kell tanulnom.
Meg kell tanulnom megérteni.
Jól vagyok. Sajnálom.
Eva!
VÉGÁLLOMÁS: HOSPITALES
A következő állomás a Las Heras.
Mit keresel itt, Saula?
- El kell felejtened azt a nőt. - Nem!
Teljesen más, mint te. Van egy teljesen másmilyen élete, Goyo.
Nem ismered Eva Monterót!
De látom, min mész keresztül miatta.
Amin keresztül megyek, az nem az ő hibája.
Ne kiabálj!
Nem Eva Montero a hibás! Nem ő a hibás azért, ami velem történik!
Sok nehézségen megy keresztül, amikről nem tudsz, Saula!
Eva Monterónak olyasmi kell a boldogsághoz, amiben még nem volt része.
Mert amit ismer, az nem vált be.
Megrémült, és nem tud gondolkodni a félelemtől.
Amikor együtt voltunk, boldog volt, aztán újra gondolkodni kezdett.
Szeretlek, és aggódom.
Ennyi az egész.
Ha képtelen vagy elfogadni Eva Monterót,
akkor nem tudom elfogadni, hogy aggódsz értem.
Jó reggelt!
Jó reggelt, asszonyom!
Mi az?
Szeretnéd felvinni neki?
Nem. Vidd csak te!
Kér kávét? Most főtt le.
Igen. Köszönöm.
Bejöhetek?
Nagyon jól nézel ki.
Nagyon jól áll a szmoking.
Különleges alkalmakra van.
Hát persze.
Milyen gyönyörű festmény!
Ő a múzsád?
Hát persze!
Mint a reneszánsz kor múzsái. Mint Simonetta Vespucci.
Tudod, kiről beszélek, ugye?
Igen.
Persze. Sokat tudsz a művészetről.
A múzsák azért jelentek meg a művészek életében, hogy…
inspirálják őket,
hogy megvilágosodjanak.
És ez nagyon jó dolog.
Még ha nincs is szó többről, még ha csak ennyi is az egész…
az rengeteg. És ez csodálatos.
Igaz?
Jó reggelt!
Jó reggelt, asszonyom!
Ma hazamegyek.
Jó utat! Üdvözlöm Félixet!
Persze, átadom.
Elmész?
Igen.
Vennie kell egy új esernyőt, Eva Montero.
Igen.
Befejezted?
Még mindig úgy gondolja, hogy hiba volt együtt lennünk október 27-én?
Nem.
Megbántottalak, Goyo.
Mondtam, hogy nem vagyok jó a kapcsolatokban.
Mindenkinek vannak hibái.
De önnek komolyabb gondja van.
Elvesztette a hitét önmagában.
Elveszett, miközben azt keresi, ami megvan önben.
Ön egy erős nő, de azt hiszi, gyenge.
És van két egészséges gyereke, akik szeretik önt.
- Egyikükből elnök lesz. - Igen.
És itt vagyok én,
aki nagyon más, mint azok a férfiak, akikkel eddig volt,
de az egyetlen, aki úgy akarja szeretni…
ahogy van.
Elveszetten, a hibáival.
A feliratot fordította: Kiss Orsolya