Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Me ihmiset olemme löytäneet hyvin paljon uutta tältä planeetalta.
Olemme jopa lentäneet Kuuhun.
Mutta hyvin harvat ovat tutustuneet omaan suolistoonsa.
Suolistomme hävettää meitä.
Mutta se vaikuttaa todella paljon terveyteemme.
Siihen, miltä meistä tuntuu, olemmeko ylipainoisia, mitä tauteja saamme.
LT, KIRJAILIJA: "SUOLISTON SALAISUUS"
Miten immuunijärjestelmämme oppii, ja sen myötä elämämme kulkuun.
Kansa sai tänään todistuksen liikalihavuudesta, ja maa reputti.
Suolistosyövän esiintyvyys. - Sydänsairaudet.
Ärtyvän suolen oireyhtymä. - Ripuli!
Autismin yleistyminen. - Masennus ja ahdistus lisääntyvät.
Mikä on terveellistä?
Miksi syöminen sattuu?
Mitä muutoksia on tehtävä terveyden vuoksi?
Miksei painoni putoa?
Miksen vieläkään tiedä, mikä sopii keholleni?
Miten korjaan suolistoni?
Pitääkö minun käyttää 100 dollaria kuussa lisäravinteisiin?
Meille syydetään paljon melua.
Onko se dieetti, hiilihydraatit, vai ei dieettiä?
Jos vain katsoo suolistoa, kaikkea sitä on paljon helpompi ymmärtää.
Ajattelemme suolistoamme vain paikkana, josta kakka tulee.
Mutta se onkin biolääketieteen vallankumouksen ydin.
Sairaudet, kuten ahdistus, masennus, syöpä,
autismi ja Parkinsonin tauti, liittyvät kaikki suolistoon.
Tämä on uutta tiedettä, jäävuoren huippu.
Löydettävää on vielä 97 prosenttia.
JÄÄTELÖ
Voimme pian määritellä tarkemmin, mitä kunkin pitäisi syödä.
Suolisto on joustava. Se muuttuu, kun me muutamme syömistämme.
Kun tajuamme sen, kaikki muuttuu.
SYÖMISEN SALAT
MANNHEIM, SAKSA
Olin aivan yhtä pihalla suolistostani kuin muutkin 16–17-vuotiaaksi asti.
En sietänyt laktoosia. Minulla oli ihosairaus.
Olin lapsena yhtäkkiä pullea, ilman mitään selvää syytä.
Luin paljon suolistosta ja tajusin, että kun elintä katsoo tarkkaan,
löytää hyvin monia vastauksia.
Eräänä aamuna kämppäkaverini tuli keittiöön ja sanoi:
"Giulia, pidät suolistosta, puhut siitä koko ajan. Miten kakkaaminen toimii?"
En tiennyt yhtään.
Menin huoneeseeni ja katsoin kolmesta kirjasta. Kun tajusin, olin ihan äimänä.
"Jopa tämä osa siitä on tosi siistiä."
Ei ole mitään kaihdettavaa. Kaikki siinä on siistiä.
TRI HEINER KRAMMER GIULIAN MENTORI
Tunnemme paljon syyllisyyttä ja häpeää suolistostamme.
Se on ihan hullua, kun sitä ajattelee,
koska se on elin, joka pitää meidät elossa.
Heti, kun tietää vain muutaman tosiasian, sitä kohtaan tuntee suurta kunnioitusta.
Tiede voi auttaa meitä selvittämään terveyteen liittyviä kysymyksiä.
Kun tein tämän ensi kerran professori Krammerin kanssa, hän sanoi:
"Näetkö? Kaikki näyttävät samalta sisältä."
Aloitamme ruokatorvesta. Se kuljettaa ruoan mahalaukkuun.
Se taas siirtää sen ohutsuoleen.
Kaikki jäljelle jäävä menee paksusuoleen eli kooloniin.
Kaikki, mitä emme varmasti tarvitse, poistuu peräaukosta.
Siinä kaikki.
CORK, IRLANTI
Suolistotiede on ollut koko biolääketieteen kuumin ala...
HERMOTUTKIJA
...jo kymmenisen vuotta.
Se on palapelin puuttuva pala. Suolisto vaikuttaa koko kehoomme.
Se voi jopa vaikuttaa tiettyihin tiloihin aivoissa.
Olemme tienneet jo satoja vuosia, että tämä on tärkeää.
Katsotaan vaikka kielenkäyttöämme.
Tunnemme voimakkaita tunteita sisuskaluissamme tai vatsanpohjassamme.
Kun olemme hermostuneita, vatsassa on perhosia.
Suolisto on toiset aivot.
Evoluution näkökulmasta -
aivomme eivät ole koskaan olleet olemassa ilman suolistosta tulevia signaaleja.
Suolistoni nielee minut. Suolisto iskee nyt takaisin.
Tämä koko ala panee modernin lääketieteen sekaisin.
HELSINKI, SUOMI
Tämä näyttely perustuu kirjaan, jonka teimme siskoni kanssa suolistosta.
Sen tarkoitus on vain kääntää sisäpuoli ulospäin.
Tämä on varmaan parempi.
Tämä on paljon tarkempi, kun sitä katsoo näin.
Suolisto ei ole suora. Se on vähän mutkainen sieltä täältä.
Vatsa menee esimerkiksi näin. Sen päällä on ilmakupla.
Kun vatsassa on paljon ilmaa ja sen haluaa ulos, kannattaa maata vasemmalla kyljellä.
Silloin ilmakupla pääsee hyvin ulos.
Jos olisin ruokahiukkanen ja saapuisin ohutsuoleen,
kaikki nämä poimut ja nukkalisäkkeet työntyisivät ulos, ja olisin ihan...
Minut sulatettaisiin ja vietäisiin vereen.
On mielenkiintoista, ettemme voi sulattaa ruokaa yksin.
Me tarvitsemme mikrobeja tehdäksemme sen kunnolla.
Kaikista pienin virus toimii pienten bakteerien,
paljon isomman hiivan ja hirmu ison ihmisen kanssa,
ja tätä kutsutaan mikrobiomiksi.
MIKROBIOMI (SUBSTANTIIVI)
KAIKKI MIKROSKOOPPINEN ELÄMÄ KEHOSSA JA KEHOLLA
Useimmat pitävät bakteereja pahoina,
mutta 99 % niistä ei tee meille mitään, ja jotkut voivat jopa auttaa meitä.
Osalla niistä on tärkeämpi rooli kuin olisimme voineet kuvitella.
Jos annamme niiden elää meissä, ne lainaavat meille taitojaan.
Ne auttavat ruoansulatuksessa.
Ne auttavat hillitsemään tulehduksia...
MIKROBIOLOGI
...ja vähentämään autoimmuunisairauksia.
Noin 70 % immuunijärjestelmästämme elää suolistossamme.
Bakteerit kouluttavat immuunijärjestelmää -
reagoimaan pahoihin organismeihin, jotka voivat vaikuttaa terveyteen.
Ne tuottavat kemikaaleja puolestamme.
MIKROBIEKOLOGI
Mikrobit voivat muokata hormoneja ja luoda nälän tai kylläisyyden tunteen.
Ne kommunikoivat aivojen ja muiden elinten kanssa.
NEUROPSYKOLOGI
Ne muokkaavat aivojamme varhain elämässä ja vanhetessamme.
Kehomme geeneistä -
yli 99 prosenttia kuuluu mikrobeille.
Uskomme usein, että ihmisgeenit määräävät terveytemme,
mutta nyt tiedetään, että mikrobiomi liittyy olennaisesti -
liikalihavuuteen, masennukseen, allergioihin ja stressin tunteeseen.
Emme tiedä, kuinka suuri sen rooli on.
Joillekin se voi olla hyvin merkityksellinen, toisille vähemmän.
Ensimmäinen otto.
Kiitos.
Emme ehkä halua myöntää sitä, mutta kaikilla on joskus suolistovaivoja.
Ihmisillä on erilaisia suhteita ruokaan, erilaisia sairauksia,
reaktioita lääkitykseen ja elämäntarinoita.
KONDIITTORI, JOKA PELKÄÄ OMAA RUOKAANSA
Jos syön mitä tahansa muuta kuin kasviksia,
alan saada vatsakipuja, mikä tekee työstäni uskomattoman vaikeaa.
TUTKIJAKOULUTETTAVA, JOLLA ON KROONINEN VATSAKIPU
Niin paljon tulee pidettyä itsestäänselvänä, kuten ihan kakkaamista.
Olen oppinut olemaan kiitollinen pienistäkin asioista.
ÄITI, JOKA YRITTÄÄ LAIHDUTTAA – EIKÄ ONNISTU
Yritän pitää painoni kurissa,
mutta vaikka se putoaisi paljonkin, enemmän tulee takaisin.
KILPASYÖJÄ, JOKA EI TUNNE NÄLÄN TUNNETTA
Kuulen ihmisten sanovan, että he ovat nälkäisiä,
ja he näyttävät hyvin onnellisilta syötyään.
Olen kateellinen niille ihmisille, koska en tunne enää nälkää.
Yritämme ymmärtää, mikä tekee ihmisistä näin erilaisia.
Mikrobiomi on avainasemassa.
Ymmärtääksemme erojamme ensin pitää katsoa, mistä mikrobimme tulevat.
Synnymme enimmäkseen ilman mikrobeja.
Mikrobit asuttavat meidät, kun tulemme maailmaan.
MIKROBIOLOGI
Kaikki lähtee käyntiin sillä hetkellä, kun synnymme.
Kun vauva syntyy emättimen kautta, se altistuu äidin emättimen bakteereille.
Kun tulemme ulos, kasvot ovat kohti peppua.
Saamme myös suolistobakteereja, koska olemme niin lähellä peppua,
että saamme jo ensimmäiset mikrobipesäkkeet.
Ne alkavat tehdä siitä asuinkelpoisen paikan muille mikrobeille.
Kaikki pienet valintamme ja seikkailumme muokkaavat mikrobiomiamme.
Ketä suutelemme, mitä laitamme suuhun, minne matkustamme.
Ruoka, sisarussuhteet, lemmikit.
Liikunta, stressi, lapsena koetut asiat, mahdolliset vastoinkäymiset.
Sen vuoksi jokaisen mikrobiomi on ainutlaatuinen.
Se on eräänlainen kokoelma mikrobimuistoja.
On jännittävää tietää, että mikrobiomi voi olla avain terveyteen,
koska geenejään ei voi muuttaa,
mutta kaikki voivat muuttaa omia mikrobejaan...
LT, GENEETTINEN EPIDEMIOLOGI
...yksinkertaisilla ruokavalio- ja elämäntapamuutoksilla.
Täydellisen rasvaista. Ihanaa.
Teollistunut mikrobiomi on luultavasti melko epäterveellinen -
ja aiheuttaa ehkä monia yleisimpiä ja vakavimpia sairauksiamme.
Siitä voi aiheutua monia hyvin yleisiä kroonisia sairauksia...
MIKROBIOLOGI
...kuten liikalihavuus, diabetes, verenpainetauti ja ruoka-aineallergiat.
Uskon, että tapamme ajatella sairauksia on muututtava.
Suuret muutokset ympäristössä, länsimainen ruokavalio,
vauvojen syntymistapa, keisarileikkaukset, äidinmaidonvastike, sanitaatio,
antibiootit; kaikki nämä vähentävät mikrobiomien monimuotoisuutta.
Näemme sen teollistuneessa mikrobiomissa.
Synnyin keisarileikkauksella, ja minua imetettiin en ihan tiedä kuinka kauan.
Juoksen aina lasteni tai työni takia, joten olen aina tosi stressaantunut.
Nathan's Famousin viisinkertainen mestari, Takeru Kobayashi!
Tuskin siinä, mitä teen,
on mitään terveellistä.
Mietin, mitä vahinkoa olen tehnyt keholleni.
Se saa minut miettimään, miten se vaikuttaa terveyteen,
ja mitä se tekee mikrobiomilleni.
Sadat lajit suolistossamme ovat kuolleet sukupuuttoon.
Alamme nyt ymmärtää, että tärkein tekijä -
mikrobiyhteisön terveydelle on ruokavalio.
Tyypillisessä amerikkalaisessa ruokavaliossa on suuria puutteita,
jopa terveellisessä ruokavaliossa.
Tällä hetkellä Yhdysvalloissa lähes 60 % kaikista syödyistä kaloreista -
on ultraprosessoitua ruokaa.
Ruoka on ultrajalostettua.
Siitä on poistettu kaikki alkuperäisten luonnollisten ainesosien ravinteet,
ja siihen on lisätty kaikenlaisia kemikaaleja ja suuria määriä sokereita.
Ihmisten on vaikea tietää, mitä pitäisi syödä,
koska ruoka on saatu näyttämään terveelliseltä pakkausmerkinnöillä,
kuten "vähäkalorinen" tai "enemmän vitamiineja".
EI SOKERIA! EI KALOREITA! PELKKIÄ VITAMIINEJA!
Kun joitain merkintöjä katsoo tarkkaan, on vaikea ymmärtää, mitä sisällä on.
Tämä ei olekaan hullumpi. - Eikö? Siinä on paljon sokeria.
Onko? En nähnyt.
Siinä on 30 % sokeria.
Tämä on täynnä kuituja. Siinä on hedelmiä, pähkinöitä, tummaa suklaata ja merisuolaa.
Ensi silmäyksellä tämä näyttää hyvältä.
Kun tutkii ainesosia, huomaa, että se on aivan liian sokerinen.
Siinäs näet. Menin lankaan.
On vaikeaa selvittää, mitä pitäisi syödä, koska ruokakaupassa -
listat jauheista ja virkistysaineista, joita tarvitsee, vain kasvavat.
Ehkäisevätkö klorofyllilisät syöpää?
Lääkesienet.
Punaviini on terveellistä. - Probiootteja emättimelle.
Spirulina. Adaptogeenit. Suklaa. Kollageeni. Mustikkauute. Kahvi!
Ruokamaailma ja hyvinvointikulttuuri ovat minusta uskomattoman hämmentäviä.
SAN FRANCISCO, KALIFORNIA
Teemme tänään teriyakikanaa.
Meillä on punaista valkosipulia, inkivääriä,
sokeria, soijakastiketta, seesamiöljyä ja sipulia.
MICHELIN-TÄHDEN SAANUT KONDIITTORI
Olet hyvin itsevarma.
Olin itsevarma kokki nelivuotiaana.
Soijakastiketta, paljon inkivääriä, koska sitä ei voi koskaan olla liikaa.
Kaikki valkosipulit, koska sitäkään ei voi koskaan olla liikaa.
Ruoanlaitto ja ruoka ovat veressäni. Olen tehnyt sitä pienestä pitäen.
Nyt se on intohimoni, taiteeni ja urani.
Sain ensimmäisen Michelin-tähteni 23-vuotiaana.
Voitin Eaterin kuumimman kokin tittelin. Ihan älytöntä, että sellainen edes oli.
Mutta tunsin tarvetta luoda söpön, tatuoidun goottikondiittorin imagoa.
Minulla oli valtavasti paineita,
joten annoin sen riistäytyä vähän käsistä.
Olin pitkään hyvin anorektinen.
Mutta nyt syömishäiriöni on tavallaan muuttunut ortoreksiaksi.
Hyvinvointi ja ravinnonsaannin maksimointi ovat minulle pakkomielteitä.
Tässä on guaranaa, sumaa, lakkakääpää, siiliorakasta,
loisikkaa, spirulinaa, klorellaa ja moringaa.
Syön paljon kasviksia ja lisäravinteina eri juomia, jauheita ja juttuja,
joita internetin mukaan tarvitsen.
Olen poistanut monia asioita ruokavaliostani -
ja yrittänyt lisätä "hauskoja ruokia".
Mutta kun syön sokeria, sianlihaa, voita tai vastaavaa,
minulla on turvonnut olo, ja tekee mieli oksentaa kolme tai neljä päivää.
Se on vaikeaa, koska yritän korjata suhteeni ruokaan.
Kun tuntuu, että kehoni pettää minut,
siitä on vaikea päästä yli.
Haluaisin tietää, mitä minun pitäisi syödä tai mitä en saisi syödä,
ja mikä on terveellistä nimenomaan minulle.
Kun potilaani kysyvät, mikä tekee mikrobiomista terveen,
vertaan sitä mielelläni metsään.
Sinne ei voi laittaa terveitä kasveja ja odottaa kaiken muuttuvan.
Metsä tarvitsee terveen tasapainon, jossa kasvit ja elämä pärjäävät olosuhteiden,
kuten valon, veden ja maaperän ravinteiden kanssa, ja toimivat yhdessä.
Suolistobakteerimme haluavat vain muutaman gramman kuitua -
kasviksista ja hedelmistä joka päivä.
On outoa, että meidän on niin vaikea suoriutua siitä.
Yhdysvaltojen nykyisten suositusten mukaan -
meidän pitäisi syödä 28–40 grammaa ravintokuitua päivässä.
Syömme kuitenkin vain keskimäärin 15 grammaa päivässä.
Mikrobiomitieteen alalla aletaan ymmärtää,
että meidän pitäisi luultavasti syödä yli 50 grammaa päivässä.
KUINKA PALJON KUITUA TIETYISSÄ RUOISSA ON?
KUITUA KUPISSA (2,4 dl) VALKOISTA RIISIÄ: 0,6 g
KUITUA PIHVISSÄ: 0 g
KUITUA KUPISSA PORKKANOITA: 3,1 g
KUITUA KUPISSA KAURAPUUROA: 4 g
KUITUA KUPISSA PINAATTIA: 4,3 g
KUITUA KUPISSA PILKOTTUA PARSAKAALIA: 5 g
KUITUA KUPISSA HERNEITÄ: 7 g
KUITUA KUPISSA AVOKADOA: 10 g
KUITUA KUPISSA MANTELEITA: 16 g
KUITUA KUPISSA PAPUJA/LINSSEJÄ: 16 g
KUITUA KUPISSA CHIAN SIEMENIÄ: 40 g
Kuinka paljon kuitua on yhdessä hotdogissa?
Mitä? Nolla grammaa!
Lautasella voi olla lihaa tai ei, voi olla vegaani tai ei, se on ihan sama.
Tärkeintä on, että lautasella on mahdollisimman monipuolisesti kasveja,
jotta mikrobit saavat ravintonsa.
Miksi pitäisi syödä kasviksia? Minusta on hienoa ymmärtää se.
Niissä on monia ravintoaineita eikä niin paljon pahaa kuin jalostetussa ruoassa.
Jos kehon etupuoli olisi läpinäkyvä ja ruoansulatuksen voisi nähdä,
olisi hyvin helppoa nähdä ero jalostetun ruoan ja kasvisten välillä.
Jalostetusta ruoasta näkisi, että ohutsuolen ensimmäisillä senttimetreillä -
se imeytyy lähes kokonaan vereen.
Verenkierrossa on yhtäkkiä paljon sokeria, ja se on pakattava nopeasti soluihin.
Se on melkein stressaava tapahtuma keholle,
koska mihin kaikki se sokeri laitetaan? Sen täytyy työntää sitä kaikkialle.
Mutta kasviskuitujen kanssa kaikki käy tasaisemmin.
Ne etenevät vähän matkaa, ja jatkavat sitten pidemmälle.
Ne voivat jopa päätyä paksusuoleen, jossa ne ovat hyvä ravintolähde sen mikrobeille.
Herkullista!
Se on täysin erilainen ruoansulatustapa, kuin pitkä kävely pikajuoksun sijaan.
Jos suoliston mikrobiomi on monimuotoinen ja siinä paljon on erilaisia bakteereja,
sillä on valtavasti mahdollisuuksia reagoida elämän eri kiemuroihin.
Kobayashi vain jatkaa ahtamista.
Aivan loistavaa. Katsokaa häntä. Hän liikuttaa käsiään ja...
Mitä tapahtuu, jos emme syö tarpeeksi kuitua mikrobien ruokkimiseksi?
Takeru Kobayashi!
Jos suolistomikrobeille ei syötä ravintokuitua, ne alkavat syödä sinua.
Kaikki mikrobit ovat mahtavia.
Ne auttavat kehoa paljon, mutta ne ovat myös mikrobeja.
Tarvitaan siis ystävällinen kunnioituksen raja, jonka tarjoaa lima.
Lima sopii tehtävään hyvin, koska se on myös vähän läpäisevä,
joten ravintoaineet ja muut pääsevät läpi, mutta mikrobit pidetään loitolla.
Jos lopettaa ravintokuidun syömisen, suolistomikrobien pitää silti syödä,
joten ne alkavat syödä limakalvoa vararavinnon lähteenä.
Ne kuluttavat sen vähitellen loppuun.
Bakteerit kulkeutuvat kehossa paikkoihin, joihin niiden ei kuuluisi mennä.
Kun siellä olevat immuunisolut näkevät sen, ne menevät puolustustilaan.
Se voi aiheuttaa tulehdustaistelun ja muuttaa suoliston mikrobikoostumusta.
Sen seurauksena voi puhjeta monia sairauksia,
kuten tulehduksellinen suolistosairaus tai tietyt ärtyvän suolen oireyhtymät.
Kun aloimme tutkia kroonisia tulehdussairauksia, tieteilijät pohtivat,
voisimmeko löytää tietyn mikrobin tai mikrobiyhteisön,
joka aiheuttaa tietyn sairauden tai huonon olon.
Mutta nyt kun ajattelemme tämän ekosysteemin vuorovaikutusta,
meillä on uudempi lähestymistapa, jossa kysymme itseltämme myös,
puuttuuko meiltä tiettyjä bakteereja, jotka yleensä suojelevat meitä.
Nimeni on Daniell Koepke ja olen kliinisen psykologian tutkijakoulutettava.
Minun on vaikea muistaa, millaista oli syödä ruokaa,
ennen kuin siihen alkoi liittyä ahdistusta, kipua ja epämukavuutta.
Opiskeluaikana ruokavalioni oli aika huono.
Se ruokavalio, hyvin sokeripitoiset ruoat sekä hedelmien ja kasvisten puuttuminen -
johtivat IBS:n kaltaisiin oireisiin.
Minulla oli ruoansulatusvaivoja,
pistäviä kipuja ilmavaivojen takia, ummetusta, enkä voinut käydä vessassa.
Kun on useita suolisto-oireita, joita on vaikea määritellä,
monet lääkärit eivät tiedä, mitä tehdä.
Antibiootteja jaellaan kuin karkkia.
"Etkö voi hyvin? Luuletko, että sinulla on tämä? Ota antibiootteja."
Viimeisen viiden vuoden aikana olen syönyt kuusi antibioottikuuria vuodessa.
Painoni putosi paljon, kun aloin sairastua.
Minun piti lopettaa monien ruokien syöminen.
En tiedä, kuinka monta ruokaa voin syödä nyt, mutta noin 10–15.
Se tuntuu hyvin rajoittavalta, ja tunnen usein, että jään monesta paitsi.
Minun täytyy syödä lisäravinteita, jotta pysyisin toimintakykyisenä.
KELATOITU MAGNESIUM
Täällä on vielä enemmän lisäravinteita, jotka eivät enää toimi.
Pillerit eivät toki ole ratkaisu, mutta tunnen olevani jumissa,
koska en tiedä, miten kasvattaa uusia tarvitsemiani bakteereja...
DANIELLIN ÄITI
...kun en voi syödä niitä ruokia, joita terve suolistomikrobiomi tarvitsee.
Jos jätämme ruokia pois ruokavaliostamme, muutamme mikrobejamme rajusti,
koska kuka siellä voi elää, jos niitä ei ruoki?
Jos haluamme jatkaa kuidun syömistä uudelleen, se on paljon vaikeampaa.
Ihmiset, jotka syövät yhtäkkiä taas terveellisesti,
kärsivät turvotuksesta ja vatsakivuista.
Se on prosessi, jossa ruokavaliota muutetaan pikkuhiljaa,
jotta kaikki suolistomikrobit ehtivät sopeutua.
Koska olen noudattanut niin rajoitettua ruokavaliota,
mietin, näännytinkö samalla myös kehoni mikrobit?
Onko se muuttanut kehoni tapaa käsitellä ruokia,
ja tarkoittaako se, että minulla tulee aina olemaan ongelmia syömisen kanssa.
Vai onko se osittain myös henkinen este? En ole ihan varma, mistä on kyse.
Haluaisin tietää siitä lisää.
KIRJOITA HAKU
ONKO MAHDOLLISTA TESTATA, OLENKO VAHINGOITTANUT SUOLISTOANI?
SUOLISTON TERVEYSTESTI
Siistiä.
TESTAUS ALKAKOON!
KOBAYASHIN VAIMO
Kuin jouluna.
Mikähän tämä on?
Voi ei.
Onpa outoa. Yhtäkkiä en välitäkään enää terveydestä.
"Kerää kauhallinen kiinteää -
tai neljä kauhallista nestemäistä ulostetta putkeen.
Sekoita hyvin." Kuin maailman ällöttävin resepti.
Tämä on kuin lusikka. Se tehdään kai näin.
Ajatus suolistotestistä on aina kiehtonut minua.
Olisi mahtavaa, jos voisin ymmärtää, mitä omassa kehossani tapahtuu.
Olen kokeillut monia eri laihdutuskeinoja.
Toivottavasti tämä sopii minulle.
Haluan tietää, miksei minulla ole ruokahalua,
ja millainen yhteys elinteni ja syömiseni välillä on.
En ole testannut omaa suolistomikrobiomiani.
En usko, että siinä olisi tässä vaiheessa paljon järkeä.
Terveen suoliston saa syömällä eri tavalla ja kohtelemalla sitä paremmin.
Kaiken sen voi tehdä ilman analyysiäkin.
Mutta jos haluaa tehdä hauskan kokeen, se kannattaa. Sitä tarvitaan tutkimukseen.
Mikrobiomitieteen alussa me olimme omia koekaniinejamme.
Keräsimme kollegoiden kanssa omaa kakkaamme ja laitoimme sitä pakastimiin.
Otetaan pieni pala käytettyä vessapaperia, värjätään vanutuppo kakalla ruskeaksi,
ja siitä erotetaan sitten DNA.
Mutta nyt meillä on tuhansittain näytteitä -
tuhansilta ihmisiltä Yhdysvalloista ja ympäri maailmaa.
Jos antaisit minulle mikrobiominäytteesi, en voisi sanoa juuri mitään terveydestäsi.
Voin tehdä sen vain vertaamalla sinua hyvin suureen joukkoon ihmisiä.
Onko mikrobiomisi samanlainen kuin astmaa sairastavilla? Onko sinulla astma?
Onko se samanlainen kuin liikalihavilla? Oletko liikalihava?
Jos näin on, voin löytää tunnusmerkin, joka auttaa selvittämään sen.
Jokainen teelusikallinen ulostetta sisältää -
teratavuittain mikrobien DNA:han koodattua tietoa.
Jokainen piste näytöllä edustaa yhden henkilön mikrobiomin moninaisuutta...
TIETOJENKÄSITTELYTIETEILIJÄ
...kiteytettynä yhteen pisteeseen.
Tästä esityksestä näkee, millaisia yhteisiä mikrobeja näytteiden välillä on.
Lähekkäin olevat näytteet ovat niitä, joilla on samankaltaisia mikrobiyhteisöjä.
Kaukana toisistaan olevilla näytteillä on täysin erilaiset yhteisöt.
Kun aloimme tutkia suoliston mikrobiomia,
oletimme alalla, että jos tarkastelemme terveiden amerikkalaisten mikrobiomia,
saisimme hyvän kuvan terveestä mikrobiomista.
Tässä erittelyssä näkyvät erot teollistuneen maailman mikrobien -
ja vähemmän teollistuneen maailman välillä.
Tästä näkee selvästi, miten teollistumattomassa mikrobiomissa -
on enemmän monimuotoisuutta.
Jos keskitymme vain länsimaailmaan, emme saa täydellistä kuvaa siitä,
miltä terve suoliston mikrobiomi näyttää tai näytti aiemmin.
Täällä on vaikea kävellä.
Menemme perinteisiin yhteisöihin pyytämään ihmisiä lahjoittamaan kakkaansa.
Namaste. - Namaste.
Kun kysymme heiltä, voimmeko kerätä kakkaanne,
ihmiset sanovat yleensä ei, ei kakkaa.
Mutta kun selitän heille, mitä teen, he suostuvat.
Maaseutuväestön suoliston mikrobiomissa on satoja lajeja,
joita emme näe teollistuneessa suoliston mikrobiomissa.
Tutkimalla kansoja, jotka elävät yhä perinteistä elämää,
alamme ymmärtää, mitä mikrobeja on kadonnut teollisuusväestöistä,
ja miten se vaikuttaa terveyteemme.
Onko valmista? - Hei, Maya. Hauska tutustua.
Haluaisitko keskustella tuloksistasi nyt? - Ilman muuta.
Tutkimuksissa selvisi, että olet melko terve, keskivertoa terveempi.
Viikoittaiset kasvikset eivät ole menneet hukkaan.
Siistiä. Minulla on ollut myös häiriintynyt suhde syömiseen.
Olen aina rajoittanut ruokavaliotani paljon.
Monet ihmiset ajattelevat samalla tavalla,
että kunhan syö terveellisen lehtikaalisalaatin joka päivä,
he pysyvät terveinä.
Se ei ole niin terveellistä kuin luulimme.
Mitä monipuolisemmin syö, sitä rikkaampi mikrobiomi on,
koska suolistossa on enemmän bakteerilajeja.
Sen ansiosta allergioiden ja yliherkkyyksien kanssa pärjää paremmin.
Kyse ei ole rajoittamisesta,
vaan oman ruokamaailman laajentamisesta.
Luulen, että osa ongelmaa on se, että minulla on henkisiä esteitä -
joihinkin ruokiin, kuten sianlihaan, ja vatsani reagoi niihin joskus huonosti.
Voinko päästä siitä yli, vai enkö vain syö pekonia enää koskaan?
Älä puhu noin kamalia.
Se on vaikeaa, vai mitä? - Joo.
Uskomme, että tilanne voisi helpottua syömällä ensin hyvin pieniä mikroannoksia,
ja sitten vähitellen suurempia annoksia.
Kokeile pieniä määriä, lisää niitä ruokavalioosi.
Jos jatkat muutaman kuukauden,
saatat pystyä jälleen syömään enemmän erilaisia ruokia.
Sipsien mikroannostelu tuntuu kyllä hyvältä ajatukselta.
Niin minustakin nyt.
Tämä on jännittävää. Pelkkä ajatus tuo tunteet pintaan.
Olen pahoillani. Tämä on ollut hyvin pitkä ja vaikea tie.
Olen todella innoissani perunalastujen mikroannostelusta.
Muutan ruokavaliotani vähän kerralla. Se on ollut hauskaa.
Syön joskus kolme perunalastua päivässä, eikä se tunnu pahalta.
Se saa minut miettimään, syönkö oikeita juttuja,
vai muuttuuko jokin kemiallisesti aivoissani?
YRITTÄJÄ
Maailman ja kaikkien kaavioiden ja taulukoiden mukaan -
minua pidetään pituuteni ja painoni takia sairaalloisen lihavana.
Yritin hallita painoani aiemmin. Hankin kalliin kuntosalijäsenyyden.
Kokeilin dieettejä ja laihdutuslääkettä, mutta se ei toiminut.
Painoni putosi aluksi paljon, mutta se tuli heti takaisin.
Suvussani on diabetesta.
Vaikka olen nyt terve, haluan laihtua, ennen kuin se puhkeaa minulle.
Haluan olla lasteni tukena pitkään.
Yhteiskunta saa naiset tuntemaan olonsa huonommaksi, koska he ovat isoja.
En halua olla mikään 50-kiloinen laiheliini. Haluan vain olla terveempi.
Aion olla pluskokoinen diiva loppuun asti.
Voit olla kehopositiivinen,
mutta on oltava myös tietoinen terveydestä, koska tarvitset sitä.
Kysymykseni syömisestä on:
Mitä sellaista te syötte, mitä minä en, että te laihdutte, mutta minä en?
Kun me lääkärit yritämme selittää potilaillemme,
miksi heidän on vaikea pudottaa painoa, syytämme herkästi potilaita.
LT, IMMUNOLOGI WEIZMANNIN TIEDEINSTITUUTTI
Kansa on noudattanut suosituksiamme monta vuosikymmentä,
mutta liikalihavuusepidemia ei ole silti hidastunut tai kääntynyt.
Sana "dieetti" on hämmentävä.
Vähärasvainen...
Useimmat ymmärtävät, että se on sprintti...
BIOLOGI, WEIZMANNIN TIEDEINSTITUUTTI
...jota tehdään hetki ja laihdutaan, ja sitten voi taas syödä mitä haluaa.
Mutta dieetissä on kyse elämäntapojen pysyvästä muutoksesta.
Toinen syy dieettien toimimattomuuteen on se, että ne keskittyvät väärään asiaan.
Siinä mielessä ne voivat johtaa meitä harhaan.
Kun laitamme kalorimerkintöjä pakkauksiin, ajattelemme,
että tämä on energiamäärä,
jonka me kaikki saamme, jos syömme saman ruoan.
Niin ei tietenkään ole.
Jos täysin samanlaisen omenan antaisi kolmelle eri ihmiselle,
jokainen heistä reagoisi siihen eri tavalla.
Tiedät kai, etten voi syödä tätä?
He käsittelevät sen eri tavalla ja keräävät siitä eri ravintoaineita.
He saavat siitä eri määrän energiaa.
Sitä luulee koko ikänsä, että kyse on kaloreista.
Voimme syödä saman jutun, ja tulokset ovat lopulta samat.
Mutta se ei vain mene niin.
Omenan mittaamisen sijaan pitää alkaa mitata ihmisiä, jotka syövät omenan.
Keskitymme nyt verensokeriarvoihin kahden tunnin aikana aterian jälkeen,
koska tiedämme, että aterianjälkeisillä verensokeriarvoilla -
on suora yhteys painonpudotukseen ja -nousuun -
sekä monien sairauksien kehittymiseen.
Hyvä juttu. Vähän tuorejuustoa.
TIMIN VAIMO
Tänään pitää tarkistaa sokeriarvot.
Etenkin tuon jälkeen. - Voitankohan sinut?
Voi ei, se nousee nopeasti. - Voitin sinut tällä kertaa.
VERENSOKERIARVOT
Bageleilla on sellainen vaikutus. - Minun on hyvä.
Yksi mikrobiomialan mullistavimmista töistä -
on Jeff Gordonin johtama tutkimus, jossa oli identtiset kaksoset,
joista toinen oli liikalihava ja toinen hoikka.
Hän siirsi kummankin kaksosen suolistobakteereja hiiriin.
Hiiret, jotka saivat bakteereja lihavalta kaksoselta,
lihoivat enemmän samalla ruoalla kuin hiiret,
jotka saivat hoikan kaksosen bakteerit.
Se auttaa meitä ymmärtämään, miksi joidenkin ihmisten on vaikeampi laihtua.
Jotkut laihtuvat ja lihovat, laihtuvat taas ja lihovat vielä enemmän.
Mikrobiomi on avainasemassa.
Dieettiä pitää ehkä jatkaa 9–12 kuukautta, jotta ekosysteemi uudistuu,
eikä paino palaa monin verroin, kun alkaa taas syödä hampurilaisia.
Yksilöiltä keräämiemme mikrobiomitietojen avulla -
voimme alkaa ennustaa, mitkä ruoat ovat parhaita kullekin ihmiselle.
Ainakin verensokeriarvojen osalta.
Ostereita, se on hyvä. En voi syödä munakoisovoileipiä, se on paha.
Minun kaltaiselleni ihmiselle, jolle tulee helposti pakkomielteitä,
pisteistä ei ole välttämättä apua.
Sinne pitäisi laittaa hotdogeja. - Hotdog ja sämpylä ovat keltaisia.
Se ei ole paha. - Ei, muttei hyväkään.
Se on parempi juuston ja avokadon kanssa. - Pidän avokadosta.
Aika mahtavaa. Mitä enemmän täytteitä lisää, sen parempi.
SIANLIHAFILEE JA KESÄKURPITSANUUDELEITA
Herranjestas, sianlihafileetä. Onko sianliha muka hyvä?
En halua kuulla mitään muuta.
SUOSIKIT KANAMAKKARAA JA MUNIA
Hei, Kimmie! - Hei, Annie!
Hei, Kimmie. - Hei, Eran.
Kysyit aiemmin, mikset onnistu laihtumaan.
Kun tarkastelimme mikrobiomiasi, näimme, että se on vähemmän monimuotoinen.
Huomasimme, ettei sinulla ole lainkaan bakteeria nimeltä Prevotella.
Hyvänen aika.
Ihmisillä, joilla ei ole Prevotellaa, on usein vaikeuksia laihtua.
Löysimme suolistostasi myös kolme muuta bakteeria,
joita oli hyvin vähän.
Ne liittyvät sellaisen suolistohormonin tuotantoon, joka luo kylläisyyden tunteen.
Siksi olet ehkä aina nälkäinen.
Mutta kyse ei ole koskaan yhdestä bakteerista, koska ne eivät toimi yksin.
Täytyy siis ymmärtää, miten ne toimivat ekosysteemissä.
Siksi analysoimme mikrobiomia kokonaisuutena.
Onko siinä järkeä? - Ehdottomasti. Olen vähän hämmästynyt.
Ajatella, että voin saada selville kaikki nämä asiat itsestäni -
vain testaamalla kakkaa.
Mutta en tiedä, se tuntuu vaikealta.
Miksi tuntuu, että olen jumissa?
Olenko jumissa? - Ei, et ole jumissa.
Hyvä asia on, että voit löytää ratkaisun.
Kannattaa tehdä elämäntapamuutos ja muuttaa ruokia niin,
että ne sopivat paremmin hyviin bakteereihisi.
Kyllä.
Voimme ehkä löytää jotain nautinnollista,
jota voi jatkaa pitkään, ja joka on myös hyväksi sinulle.
Puhuimme ABC-säännöstä: muista aina laskea.
Ei kaloreita, vaan viikon aikana -
syömäsi hedelmät ja kasvikset.
Noin 20–30 on hyvä. - Selvä.
Se selventää asioita paremmin.
Erilaiset bakteerit ja elämäntavat, erilaisille ihmisille tapahtuvat asiat -
eri aikoina luovat erilaisia tuloksia.
Elämäni on aika hektistä. Olen vastuussa monista ihmisistä.
Minulla on sairas äiti, jota hoidan jatkuvasti.
Olen kolmen kauniin lapsen yksinhuoltajaäiti.
Poikani on autistinen, joten opetan häntä aina.
Syöminen taloudessa, jossa on eri ikäryhmiä,
jotka kaikki haluavat eri asioita... Pitää laittaa ruokaa itselleen ja heille.
Se voi olla vaikeaa ja kallista.
Haluan löytää yhden aterian, josta kaikki lapseni pitävät.
Se on projektini.
Olen varmasti syönyt 10 000 hotdogia urani aikana.
KILPASYÖNNIN MAAILMANMESTARI
Olen japanilainen, mutta olen syönyt kuin amerikkalainen.
Se on varmasti vahingoittanut kehoani.
KIOTO, JAPANI
Mikä tuoksu.
Tämä on aitoa japanilaista ruokaa, vai mitä? Todella kaunista.
Vahingoittaako kilpasyöminen vatsaasi?
Kun menemme ulos yhdessä, me muut syömme enemmän kuin sinä.
Se on totta. Kobi luulee, että hän on ehkä rikki.
Hän ei tunne nälkää tai kylläisyyttä.
Hän ei tunne niitä lainkaan. - Eikö?
Joskus hän tajuaa, ettei ole syönyt mitään kolmeen päivään.
Onko se niin paha?
Mitä enemmän syö, varsinkin roskaruokaa, sitä enemmän vahingoittaa kehoaan.
Olen urani alusta asti miettinyt,
mitä vahinkoa olen tehnyt keholleni.
Haluan tietää, miten se vahingoittaa aivojani ja hermostoani.
Aiemmin minulla oli sellainen kuva itsestäni,
että minulla on pää, aivot ja keho.
Elän sillä tavalla, että tunteeni ja ajatukseni syntyvät täällä.
Se on vähän hölmöä.
Siitä tulee mieleen, miten pikku siskonpoikani piirtää ihmiset.
Heillä on vain pää ja kaksi pientä jalkaa.
Tiedämme nyt, että suolisto on aivojen tärkeä neuvonantaja.
Se kerää tietoa, lähettää sen aivoihin, ja siitä tulee osa tunteitamme.
Me kaikki tunnemme ensimmäiset aivomme täällä,
mutta meillä on toiset aivot täällä mahassa.
Toisissa aivoissa on enemmän hermoja kuin selkäytimessä.
Suoli-aivoakseli on kaksisuuntainen kommunikaatioväylä -
vatsan ja aivojen tapahtumien välillä.
Ajatellaan, että aivot ja suolisto ovat bestiksiä.
Jos toinen ei toimi, toinen seuraa lopulta esimerkkiä.
Ehkä sen ansiosta voimme nauttia syömästämme ruoasta -
ja tiedämme, mitä ja milloin syödä.
Mikrobit eivät vaikuta aivoihin yksin,
vaan syömämme ruoka voi vaikuttaa mikrobeihin, jotka vaikuttavat aivoihin.
CORK, IRLANTI
Olemme tänään English Marketissa täällä Irlannissa.
Käyn täällä ostoksilla lauantaisin.
Tulen torille listan kanssa, mutta heitän sen joka kerta pois.
Tuoksu, värit ja kaikki täällä houkuttaa,
mutta myös suolistoa houkuttavat asiat, joiden ei pitäisi.
Ajattelemme, että aivomme ohjaavat ruokavalintojamme,
mutta entä jos tahdin määräävätkin signaalit suolistostamme?
Tästä mikrobini todella pitävät.
Minun täytyy käydä sisäinen kamppailu, koska nämä ovat vain lihomisen aineksia.
Nälän tunne ja se, kuinka paljon haluaa syödä jotain,
voi johtua siitä, että suolistossa on pieni bakteeripopulaatio, joka sanoo:
"Haluaisin syödä nuo ranskikset."
Kun syö paljon sokeria, saa sokerista tykkääviä pöpöjä. Sama pätee rasvaan.
Kun menen Kiinaan enkä syö paljon sokeripitoista ruokaa,
koska siellä käytetään sitä hyvin vähän, menetän haluni syödä vaikkapa suklaata.
Pohjois-Amerikassa suklaata tekee mieli joka ikinen päivä.
Huomenta. - Huomenta.
Mitä kuuluu? - Hyvää, entä sinulle?
Hyvää. Huomenta.
Tänään mikrobini voittivat, joten valitsemme suklaan.
Minun tekee usein mieli juttuja.
Joskus ainoa asia, joka kuulostaa hyvältä, on erittäin raaka pihvi.
Yritän vain työntää ajatuksen pois, mutta yritän kuunnella kehoani enemmän.
Kehoni himoitsee jäätelöä, makeisia ja hampurilaisia.
Kunpa voisin syödä tämän.
Rakastan kalaruokia. Yritän syödä niitä mahdollisimman paljon.
Himoitsin kakkuja ja currya, kun olin pieni.
En tunne enää sellaista iloa syömisestä.
Ruoansulatus oli luultavasti ensimmäinen ajattelumuoto, jonka eläimet kehittivät.
Sen ansiosta hermot voivat kertoa ruoan laadusta,
ja kuinka ympäröivä kudos ja ohikulkevat immuunisolut voivat.
Vasta sen jälkeen, kun se toimi hyvin,
oli kiva saada lisäksi aivot, jotka voivat koordinoida aisteja.
Kimmie, olemme valmiita. Voit tulla.
Menen tänään magneettikuvaukseen.
Olen vähän huolissani.
Mutta haluan kovasti ymmärtää, mitä kehossani tapahtuu.
Olen vielä vähän hämmentynyt.
Yritän selvittää, miten kehoni toimii, jotta voin jatkossa olla parempi minä.
Miten siellä menee, Kimmie? - Hyvin.
Laitamme sinulle diaesityksen, jossa on erilaisia kuvia.
Pyydämme vain, että katsot sen kuin katsoisit televisiota tai elokuvaa.
Tarkastelemme aivojen toimintaa.
Katsomme, miten Kimmie ja Kobi reagoivat ärsykkeeseen, tässä tapauksessa ruokaan.
On runsaskalorisia makeita ruokia sekä runsasrasvaisia ja -kalorisia suolaisia.
Näemme Kimmien aivoista, että kun hän näkee ruokaa,
aivojen emotionaalinen osa aktivoituu, mutta mikä tärkeintä,
kyky hallita tunnereaktioita heikkenee.
Kobin tilanne on ehdottomasti monimutkaisempi.
Nälkä on monimutkainen prosessi, johon liittyy useita järjestelmiä:
aivot, suoliston mikrobiomi,
tulehdukset, mutta myös mieliala, muistot ja ympäristö.
Nälkään liittyy hyvin monia asioita, ja meidän pitää ajatella koko kehoa.
Lääkärit on jaettu erikoisaloihin.
He keskittyvät vain yhteen elimeen ja jättävät loput kehosta huomioimatta.
Se vähättelee ymmärrystämme siitä, miten kaiken välillä on yhteys.
Mikrobiomia on tosin kaikkialla, ja sen vaikutukset tuntuvat kaikkialla.
Meidän on ajateltava kokonaisvaltaisemmin. Yksi asia, joka kiinnostaa minua kovasti,
on se, kun suolisto-ongelmia esiintyy yhtä aikaa aivo-ongelmien kanssa.
Se on hyvin yleistä esimerkiksi autismissa, Parkinsonin taudissa -
sekä psyykkisissä stressisairauksissa, kuten ahdistuksessa ja masennuksessa.
On aina kysyttävä, kumpi tuli ensin.
Olemme viiden vuoden aikana havainneet,
että tiettyjen masennusoireisten ihmisten suolistosta puuttuu bakteereja,
jotka tuottavat aivokemiaa muokkaavia kemikaaleja. Se muuttaa tunteita.
Uskomme, että se voi johtaa masennusoireiden puhkeamiseen.
Kun normaalille hiirelle antaa terveen ihmisen mikrobeja ja tilaisuuden tutkia,
ne haluavat nähdä valoisia alueita ja olla ylipäänsä uteliaita.
Jos heille annetaan masentuneen yksilön mikrobeja,
ne käpertyvät pimeille alueille ja alkavat kokea stressiä, ahdistusta ja masennusta.
Mielialamolekyyli serotoniinin sisältämät kemikaalit -
muuttuivat suolistossa ja aivoissa.
Kun lisäsimme eläimiimme bakteereja, jotka puuttuvat usein masentuneilta ihmisiltä,
se itse asiassa vaimensi masennusreaktiota.
Ne voivat olla yhä masentuneita, mutta eivät kokeneet sitä yhtä pahasti.
Siinä on järkeä.
Kun treenaan kilpailua varten, tunnen oloni aggressiiviseksi -
enkä halua puhua muille ihmisille.
On pelottavaa ajatella, että aivoilla ja suolistolla on niin läheinen yhteys.
Haluan olla nyt varovaisempi syömiseni suhteen.
SAN DIEGO, KALIFORNIA
Tosi siistiä.
Voi juku. Pärjäät hienosti.
Isänä, jonka yhdellä pojalla on autismi ja toisella pojalla ADHD,
ja jonka suvussa on masennusta,
olen hyvin kiinnostunut löytämään yhteyden mikrobiomin häiriöihin.
Se on muokannut tutkijanuraani.
Olen yrittänyt tutkia, mitkä bakteerit voivat vaikuttaa asiaan.
Havaitsimme, että autistisilla lapsilla oli usein ripulia tai vaikeaa ummetusta.
Muissa aivosairauksissa, kuten Parkinsonin taudissa,
havaitaan usein ummetuksen puhkeamista,
joskus jopa vuosikymmeniä ennen varsinaista aivosairautta.
Ymmärtääksemme tätä yhteyttä otamme bakteereja ihmisiltä,
joilla on tietty tauti, kuten Parkinson, ja laitamme ne hiiriin.
Kun lisäämme puuttuvia bakteereja hiiriin, niiden oireet lievittyvät.
Ekosysteemi ja kehon kemia tasapainottuvat luonnostaan.
Alamme nyt nähdä, että tutkimuksemme kehosta kokonaisuutena on olennaista,
jotta voimme ymmärtää näitä kroonisia sairauksia syvällisesti.
Hauska tutustua, Kobi. - Hei, tohtori.
Hei, Kobi ja Maggie. - Hauska tutustua.
Minulla on tuloksia.
Oli jännittävää nähdä, että bakteerisi näyttävät aika hyviltä.
Vau. Se on todella yllättävää.
Vaikka kilpasyönnillä on voinut olla vaikutusta,
terveellisen japanilaisen ruoan syöminen on vaikuttanut mikrobiomiisi.
Mikrobiomissasi olevat bakteerit reagoivat 24 tunnin sisällä syömisestä.
Sen sijaan ruokahaluttomuus voi johtua monesta asiasta yhtä aikaa,
kuten vatsan venymisestä, hormoneista,
jostain lievästä tulehduksesta tai myös ruoansulatuksen nopeudesta.
Ne ovat vain joitain asioita. Mutta toinen puoli on pää.
En yleensä pidä siitä, kun lääkärit sanovat, että jokin on pääsi sisällä,
mutta näin aivokuvastasi, että kaikki oli tulessa.
Periaatteessa jokainen aivojen alue, joka liittyy jotenkin syömiseen, ruokaan,
pahoinvointiin tai kylläisyyteen, on kytkettynä päälle.
Se on tavallaan hämmentynyt. - Tuo ei kuulosta hyvältä.
Minulle siinä on järkeä vain, jos kaikki toimii yhdessä tukahduttaakseen -
kylläisyyden ja inhon tunteen, kun syöt yhä enemmän ruokaa.
Siitä näkee, miten pitkälle kehosi menee, vaikka sen pitäisi vahingoittaa itseään.
Hän sanoi: "Minua pelottaa jo. En tiedä, ovatko aivoni kunnossa."
Niin, mutta mikään ei ole sammunut, mennyttä tai rikki.
Kaikki on paikallaan ja kytkettynä päälle, mutta ehkä vain asennettuna eri tavalla.
Aivosi ajattelevat yhä, että kilpailet tai syöt jalostettua ruokaa.
Tilanne on mielestäni hyvin monimutkainen.
Olisi mielenkiintoista yrittää oppia kuuntelemaan kehoa.
Kyse voi olla vain hajusta tai ihan perusasioiden aistimisesta -
ja oppimisesta tuntemaan ne.
Hän sanoi, että tästä tulee pitkä matka.
Syön liikaa, koska olen kilpasyöjä.
Tavallisetkin ihmiset syövät joskus liikaa.
Kun syö liikaa,
ruoan mausta tai tuoksusta ei pysty nauttimaan kunnolla.
Silloin ei kiinnitä huomiota kehon signaaleihin, kuten kylläisyyteen.
PERUNAKAKKU
Se alkaa aikaisin.
KOBIN LAPSUUDEN MIELITEKO
Lapsia käsketään syömään ruokansa loppuun, koska niin kiltit lapset tekevät.
Opimme olemaan välittämättä ruokahalustamme -
ja totumme vain aikoihin, jolloin syödään.
Olemme koko ajan puhelimella tai koneella aivot ja näyttö vastakkain.
Yhteyden uudelleen luomisessa on lähinnä kyse vain kehon kuuntelemisesta.
Toivon, että elän pitkään ja pysyn terveenä.
Huomenta.
Olen päättänyt lopettaa kilpasyömisen.
En ole tehnyt mitään muuta 20 vuoteen.
Olen huolissani siitä, mitä seuraavaksi tulee,
mutta olen myös innoissani tulevasta. Minulla on ristiriitaisia tunteita.
Mutta ensin haluan -
korjata aivoni ja suolistoni.
Pyrimme aktiivisesti kasvattamaan erilaisten mikrobiomihoitojen määrää.
Jos mikrobiomi on vaurioitunut, voimmeko korjata sen kakalla?
Tämä on hyvin arvokasta, kultaakin arvokkaampaa.
Mitä sanoisit, jos lääkäri kertoisi, että jonkun ulosteet voivat pelastaa henkesi?
Ulosteensiirrossa eli FMT:ssä -
laitetaan jonkun toisen ulostetta tartunnan saaneen potilaan kehoon.
Hän tarjoaa hoitoa kolonoskopialla, peräruiskeella tai pillereillä.
Ulosteensiirto on ensimmäinen FDA:n hyväksymä hoito,
jossa käytetään mikrobiomia ja joka on lääkärien käytettävissä.
Sitä saa kuitenkin käyttää vain yhteen tiettyyn sairauteen.
C. diff, kun bakteerit tulehduttavat paksusuolen ja aiheuttavat ripulia.
Otamme terveen ihmisen bakteeriyhteisön ja ruiskutamme sen paksusuoleen,
jotta suoliston bakteerit saadaan uudelleenasutettua.
Se on toimenpide, jonka paranemisennuste on 90 %.
Tieteilijät yrittävät selvittää,
voidaanko sillä hoitaa satoja muita sairauksia, henkisiä ja fyysisiä.
MULTIPPELISKLEROOSI CROHNIN TAUTI
Ulosteensiirroista on hyvin vakuuttavia todisteita, mutta tiede kehittyy yhä.
Tutkimme yhä, onko siitä kestävää hyötyä laajemmalle väestölle.
DANIELLIN POIKAYSTÄVÄ
Tässä se on, ruokamme vieressä.
Onko se terveellistä? - Tämä on hyvä.
Useimmille ulosteensiirto tuntuisi varmasti pelottavalta,
varsinkin kun sen tekee itse.
Uskon myös, että useimmat terveet ihmiset eivät tiedä,
millaista se on, kun elämänlaatu on todella huono.
Tuntui, ettei ollut muita vaihtoehtoja.
Onko tämä rakkautta? - Tosirakkautta.
Kun tein ulosteensiirron ensimmäistä kertaa, käytin veljeäni luovuttajana.
Painoni alkoi pikkuhiljaa nousta, vaikken muuttanut ruokavaliotani lainkaan.
Pystyin käymään vessassa ensimmäistä kertaa kolmeen vuoteen yksin.
Mutta akneni alkoi pahentua, ja veljelläni on ollut hormonaalista aknea.
Sitten päätin käyttää poikaystävääni luovuttajana.
Hänellä ei ole fyysisiä terveysongelmia, mutta hänellä on mielenterveysongelmia.
Söin poikaystäväni pillereitä muutaman kuukauden. Akne loppui.
Mutta ajan myötä huomasin, että masennukseni oli pahempi kuin koskaan.
Sain hänen tavanomaiset bakteerinsa, mikä pahensi omaa masennustani.
Aloin taas käyttää veljeäni luovuttajana. Masennus hävisi kokonaan viikossa.
Laitetaan tämä tänne... jäätelön viereen.
Ulosteensiirrossa on riskinsä.
Ulosteensiirrossa saa hyvät bakteerit,
mutta pahatkin bakteerit saattavat tulla mukana.
Olisi hienoa, jos se olisi täydellinen ratkaisu.
Mutta kaikki tuntemani gastroenterologit ovat erittäin varovaisia.
Voisimme siirtää alttiuden kaikenlaisille sairauksille.
Pyydän siis, että ihmiset eivät yrittäisi itse kokeilla -
näitä aggressiivisempia hoitoja.
Jos ulosteensiirto antaisi sinulle -
nälän ja kylläisyyden tunteesi takaisin, tekisitkö sen?
Jos siitä voisi olla apua ongelmiini,
kokeilisin sitä ehdottomasti. Ryhtyisin koekaniiniksi.
Jonkun muun ulosteet voivat pelastaa henkesi. Ulosteensiirto...
Minusta se oli hemmetin outoa,
mutta kakkapuheet auttoivat ymmärtämään, että kakkaaminen on normaalia.
Se on jokapäiväistä elämää kaikille. Miksei siitä pitäisi puhua?
Otan sen puheeksi ja puhun niitä näitä kakasta.
Kun suljen puhelimen, mietin, oliko se outoa.
Aiemmin se oli, mutta nyt se on vain normaalia.
Ulosteensiirto on melko karkea väline.
Käytämme mieluummin kohdennettua lähestymistapaa,
kuten tarkkuusprobioottia, parantaaksemme terveyttä tietyllä tavalla.
Suurin osa kauppojen probiooteista ei ole oikeastaan suolistopöpöjä.
Niiden ei kuulu elää suolistossamme.
Ne ovat yleensä pöpöjä, joita löytyy fermentoidusta maidosta tai juustosta,
lactobacillus-organismeja. Niitä ei siis ole suunniteltu jäämään.
Se on kuin heittäisi huonekasvin Amazonin sademetsään -
ja toivoisi, että se alkaa yhtäkkiä kasvaa.
Nykylääketieteessä hoidetaan pikemminkin taudin oireita -
kuin sen taustalla olevia ongelmia.
PASKOJA IDEOITA
Haluamme jatkossa fiksumman lähestymistavan,
jossa keskitytään suolistomikrobien myönteisiin vaikutuksiin,
ja monien ongelmien alkaminen estetään.
Mikrobiomi muuttaa lääketieteen suuntaa,
koska jokainen voi olla oma farmaseuttinsa vain valitsemalla itselleen oikeat ruoat.
Löytöjemme innoittamana eräs kollegani -
alkoi juoda joka päivä smoothieita, joissa oli 60 erilaista kasvia.
Hän oli punaisella alueella tavallisen ruokavalionsa kanssa.
Nyt hän on smoothieiden jälkeen oranssilla alueella.
Siinä meni muutama viikko, mutta hän on siirtynyt ihan eri alueelle.
Kun se päättyi, eli muutamaa kuukautta myöhemmin,
hänellä oli paljon monimuotoisempi mikrobiomirakenne kuin alussa.
Etkö sinä ole alkanut juoda niitä? - En, maistoin niitä.
Tässä tarvittaisiin yhteistyötä tieteilijöiden ja kokkien välillä,
jotta oikeiden ainesten lisäksi se myös maistuisi hyvältä.
Ei hajuakaan, mitä tämä tarkoittaa.
KOKIN VUORO
Aloitetaan sitten.
60 KASVIN SMOOTHIEHAASTE
Punaista ja vihreää lehtisalaattia.
Pinaattia, löytyy. Violettia lehtikaalia, löytyy.
Porkkanan varsia, löytyy.
Tomaatteja, porkkanoita, kesäkurpitsaa ja avokadoja.
Retiisi ja taateli on yhdistelmä, jota en ole vielä kokeillut,
mutta ehkä siitä tulee uusi macaron-makuni.
Kuinka paljon smoothieta hän syö?
Syön tämän määrän ruokaa ehkä viikossa.
Sitten yksi kuppi vettä.
Tuntuu kuin osallistuisin koulun tiedeprojektiin.
Heitän koko palan inkivääriä.
Inkivääriä ei voi koskaan olla liikaa.
Ensireaktioni on, että kenellä on aikaa tähän.
Laitetaan koko viikuna. Pidän niistä.
Vaaleanpunainen väri taitaa olla erityisen hyväksi terveydelle. Antioksidantteja.
Ai peruna... Olen myös...
Siitä tulee tosi... Kerta se on ensimmäinenkin.
Teelusikallinen. Siinä oli kai kaikki.
Tästä tulee varmasti uskomattoman mielenkiintoinen väri.
Ei näytä hullummalta. Ei hyvältäkään,
mutta olen juonut ällöttävämpiä smoothieita.
Tuoksuu tosi vihreältä.
Onpa se paksua.
Siinä on tekstuuria.
Ei se ole hullumpaa.
Se on ihan hyvää. Se maistuu terveelliseltä.
Miten parantaisit sitä?
Poistaisin juttuja, kuten ruusukaalit, jotka peittävät muut maut alleen.
Tai sitten siitä voisi tehdä gazpachoa.
Monet vihersmoothiet olisivat paljon parempia,
jos niihin lisättäisiin suolaa ja vähän etikkaa, ja ne juotaisiin gazpachona.
Se kuulostaa hyvältä, mutta smoothiet pitäisi vain maustaa.
Se on aika mahtavaa, mitä ruoka voi tehdä ihmiselle,
ja miten se, mitä syö, muuttaa kehoa.
Mitä syö tänään, vaikuttaa mikrobiomiin huomenna, 24 tunnin sisällä.
Sääntöni on "muista aina laskea".
Muista aina laskea syömäsi hedelmät ja kasvikset.
Jos syö 20–30 eri hedelmää ja kasvista viikossa, se riittää.
Haluatko noudattaa yksinkertaisia sääntöjä?
Mieti, mitä aiemmat sukupolvet söivät.
Tarkoitan kasviksia, hedelmiä, pähkinöitä, papuja,
jopa fermentoituja ruokia, jotka ovat täynnä erilaisia mikrobeja.
Fermentoidut ruoat olivat alkuperäisiä probiootteja.
Kun kasviksiin vain lisää suolaa ja jättää ne huoneenlämpöön,
saa parissa päivässä herkullisen fermentoidun ruoan.
Hyvin menee. - Niinkö? Hyvä, kulta.
Tältäkö maissi näyttää, kun se ei ole vain maissia?
Ai kun se on tuoretta eikä pussista? Kyllä.
Täällä on maissia. - Niin.
Olin todellakin pihalla aiemmin.
Tieteen oppiminen auttoi minua ymmärtämään,
ettei voi vain sanoa olevansa dieetillä.
Täytyy liioittelematta muuttaa koko elämäntapaa -
ja tehdä pieniä asioita joka päivä.
Perunat on pilkottu ja huuhdottu.
Lapseni ovat kilpailunhaluisia.
Saan heidät auttamaan minua. Olen tehnyt siitä kokkauskilpailun.
Saan heidät ruokakauppaan kanssani. Sitten laitamme ruokaa.
Olemme viettäneet paljon enemmän aikaa yhdessä.
Mitä sinä teet? - Autan sinua. Haluan olla kokki ikuisesti.
Haluatko olla kokki? - Joo, haluan kokata joka päivä.
Olen kokenut, miten ihmiset puhuvat kehostaan,
ja miten he suhtautuvat siihen.
Kaksi munaa ja munankeltuaista.
Ei ole yhtä superterveysruokaa, jota voi syödä,
tai yhtä neuvoa, jota voi noudattaa, jotta kaikki korjaantuu.
Kyse on pikemminkin suhteen vahvistamisesta suolistoon.
Teette tosi hienoa työtä. Ylävitonen.
Yhteyden voi luoda uudelleen tieteen ja tiedon avulla,
mutta vain, jos saa myös sen tietyn tunteen.
Carbonara on kuin täydellinen toteutus ruoista, joita pelkään eniten.
Perehdyttyäni suoliston toimintaan minusta on tullut paljon rentoutuneempi.
Tuntuu, että tiedän, kuinka sitkeä, vahva ja vakaa elin voi olla,
jos kohtelen sitä useimmiten oikein.
Kyse on enemmän kehon kuuntelusta, jotta sen tuntee paremmin.
Koko urani ajan minuun on vaikuttanut -
kilpasyömistä enemmän hotdog.
Lisäämme avokadoa, shisoa, siitakkeita ja valkosipulia.
Mahtavaa! Se on tosi hyvää.
Haluan luoda terveellisemmän hotdogin -
lisäämällä terveellisiä japanilaisia aineksia.
Tämä on hyvää. - Tosi herkullista.
Tämä on jotain uutta, lyömätöntä.
Voi syödä jotain ja katsoa sitten, miltä tuntuu.
Pari tuntia myöhemmin, kun ruoka imeytyy vereen.
Pala kakkua, ranskikset tai sipsit maistuvat heti hyvältä,
ja niitä himoaa lisää.
Mutta myöhemmin tulee hyvin väsynyt tai epämääräinen olo.
Riisiä ja kasviksia sisältävään ateriaan ei ehkä tule sellaista himoa,
mutta siitä tulee vakaampi olo. Tai ei ehkä sinulle, voit kokeilla.
Tuntuu vahvistavalta, että voin antaa itselleni luvan nauttia ruoasta enemmän.
Ajatus siitä, että söisin lautasellisen mieheni kanssa -
rankaisematta itseäni olemalla syömättä -
seuraavana päivänä... Se olisi kivaa.
Äiti, tosi hyvää maissia.
Nostetaan malja äidin hyvälle ruoalle.
Lopulta vain sillä on merkitystä, miltä itsestä tuntuu, mitä ajattelee ja tekee.
Muilla ei ole väliä.
Ehkä minulle on parasta juuri se, että kehoni on erilainen.
Oma keho on asiantuntija, ja sitä pitää kuunnella.
Kun tiesin enemmän suolistosta, tunsin olevani ylpeämpi siitä.
Voisin jopa sanoa, että tunnen lojaaliutta suolistoani ja jopa peräaukkoani kohtaan.
Kaikkien ei pitäisi puhua kakastaan koko ajan, varsinkaan jollei huvita.
Mutta siitä pitäisi tietää jotain.
On olemassa esimerkiksi seitsemän erilaista kakan koostumusta,
jotka kuvataan siististi Bristolin ulosteluokituksessa.
Seitsemän ja kuusi ovat melko vetistä ulostetta.
Näin voi käydä, jos vaikkapa tulehdus on häirinnyt ruoansulatusta.
Neljää ja kolmea on hyvä löytää pöntöstä.
Ne ovat makkaran tai käärmeen muotoisia, sileitä ja pehmeitä.
Sitten päästään vuohen jätöksiin, joiden kohdalla on kyse ummetuksesta.
Koostumus tai muoto voivat olla hyödyllistä tietoa.
Kuin pieni tekstiviesti suolistolta.
Joskus kannattaa siis kääntyä katsomaan ja ottaa neuvosta vaarin.
Tekstitys: Sanna Autere