Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ми, люди, зробили на цій планеті стільки відкриттів.
Ми навіть літали на Місяць.
Але навряд чи хтось по-справжньому досліджував свій живіт.
Ми дуже соромимося свого кишечника.
Але це дуже впливає на наше здоров'я.
На те, як ми почуваємося, чи є у нас зайва вага,
які хвороби нам загрожують,
як тренується наша імунна система,
а водночас і на все наше життя.
Сьогодні країна отримала оцінку з ожиріння — незадовільну.
- Колоректальний рак. - Хвороби серця.
- Синдром подразненого кишечника. - Діарея.
-Зростання аутизму. - Депресія й тривожність поширюються.
Що є здоровим?
Чому від їжі боляче?
Що мені змінити, щоб стати здоровим?
Чому мені так важко схуднути?
Чому я досі не знаю, що добре для мого тіла?
Як поправити кишечник?
Я маю щомісяця витрачати 100 доларів на добавки?
Навколо нас багато галасу.
Що це? Дієта? Вуглеводи? Чи це не дієта?
Та якщо подивитися на кишечник, зрозуміти це все набагато легше.
Ми думаємо про кишечник як про місце, звідки виходить кал.
Але виявляється, що це центр біомедичної революції.
Такі хвороби, як тривожність, депресія, рак,
аутизм, хвороба Паркінсона, пов'язані з кишечником.
Це новинка в науці, верхівка айсберга.
Лишається відкрити ще 97%.
МОРОЗИВО
Ми наближаємося до точки,
де зможемо точно визначити, що треба їсти.
Кишечник гнучкий. Він змінюється, коли ми змінюємо спосіб харчування.
І коли ми це усвідомлюємо, усе змінюється.
ПРОКАЧАЙТЕ ЗДОРОВ'Я: ТАЄМНИЦІ КИШКІВНИКА
МАНГАЙМ, НІМЕЧЧИНА
До 16-17 років я, як і всі, не розуміла, що з моїм животом.
ЕНДОСКОПІЯ УЗД
Я не переносила лактозу.
Я мала шкірну хворобу.
У дитинстві я раптом стала пухкенькою,
але без жодних очевидних причин.
Я багато читала про кишечник і зрозуміла,
що якщо подивитися на цей орган,
можна знайти багато відповідей.
Одного ранку моя сусідка прийшла на кухню й запитала:
«Ти так любиш кишечник, постійно говориш про нього».
«Як працює какання?»
А я й гадки не мала.
Я пішла до себе в кімнату, заглянула в три книжки,
і дізнавшись, подумала: «Що?»
«Навіть це в ньому — це так круто».
Нема чого соромитися, справді. Він крутий у всьому.
Д-Р ГАЙНЕР КРАММЕР КУРАТОР ДЖУЛІЇ
Ми часто відчуваємо провину й сором, коли йдеться про наш кишечник.
І це повне божевілля, якщо так подумати,
бо цей орган підтримує твоє життя.
Дізнавшись лише кілька фактів, ти починаєш дуже його поважати.
Наука може дати відповіді на питання про наше здоров'я.
Пам'ятаю, коли я вперше робила це, професор Краммер сказав:
«Бачиш? Усередині всі однакові».
Почнемо зі стравоходу.
По ньому їжа йде до шлунка,
а далі — в тонку кишку.
Те, що залишилося, йде в товсту кишку.
А звідти все зайве виводиться назовні.
Ось і все.
КОРК, ІРЛАНДІЯ
Травна система — найпопулярніша галузь біомедицини
уже понад десятиріччя.
Це частинка пазла, якої бракує.
Наш кишечник впливає на все тіло.
Він може впливати навіть на певні стани мозку.
Ого!
Ми сотні років знали, що це так важливо.
Достатньо поглянути на нашу мову.
Вимотувати кишки — надокучати. Кишка тонка — бракує сил, сміливості.
Коли ми нервуємо, у нас у животі «метелики».
Кишечник — це справді другий мозок.
Ого!
З точки зору еволюції,
мозок ніколи не існував без сигналів, що надходять з кишечника.
Мене поглинає мій кишечник.
Він, знаєте, завдає удару у відповідь.
Ця галузь — переворот у сучасній медицині.
ГЕЛЬСІНКІ, ФІНЛЯНДІЯ
Ідея експонату — з книжки про кишечник, яку написали ми з сестрою.
Мета — просто вивернути все навиворіт.
Так, напевно, краще.
Набагато точніше, якщо поглянути ось так.
Шлунково-кишковий тракт — це не пряма лінія,
він вигнутий то тут, то там,
Шлунок, наприклад, має таку форму.
Зверху в ньому є повітря.
Коли у вас у шлунку повітря забагато
і ви хочете його випустити, ляжте на лівий бік,
бо так повітря може вийти досить легко.
А потім, якби я була шматочком їжі, я б потрапила в тонку кишку,
усі ці складки й ворсинки стирчали б, а я б...
Я б перетравилася й потрапила в кров.
Цікаво, що ми не можемо перетравлювати самотужки.
Щоб робити це як слід, нам потрібні мікроби.
Найменший вірус працює з маленькими бактеріями,
з набагато більшими дріжджами, з величезною людиною,
і ми це називаємо мікробіомом.
МІКРОБІОМ
ВСІ МІКРООРГАНІЗМИ У ВАШОМУ ТІЛІ
Більшість людей вважає, що бактерії шкідливі,
але насправді 99% з них нічого нам не роблять,
а деякі навіть допомагають.
У деяких бактерій важливіші ролі, ніж ми могли собі уявити.
Якщо дати їм жити з нами, вони поділяться з нами своїми вміннями.
Вони допомагають перетравлювати їжу.
Смакота!
Вони допомагають при запаленнях і зміцнюють імунну систему,
знижуючи ризик автоімунного захворювання.
Близько 70% нашої імунної системи знаходиться в нашому кишечнику.
Бактерії привчають імунну систему
реагувати на організми, які можуть шкодити здоров'ю.
Деякі хімічні сполуки без них ми не виробляємо.
Мікроби можуть впливати на гормони, змушувати відчувати голод і ситість.
Вони можуть взаємодіяти з мозком, з іншими органами.
Вони формують наш мозок на ранньому етапі життя і далі.
Якщо поглянути на гени в нашому організмі,
виявиться, що ми на понад 99% мікробні.
Ми часто думаємо, що наше здоров'я визначають людські гени,
але тепер ми знаємо, що мікробіом тісно пов'язаний з ожирінням,
депресією, алергією, відчуттям стресу й розслабленості.
Ми не знаємо, наскільки велику роль він відіграє в цих процесах.
Для когось це може бути більш актуальним,
а для когось менш.
Дубль перший.
Дякую.
Можливо, ми не хочемо цього визнавати, але проблеми з животом бувають у всіх.
У людей різне ставлення до їжі, різні захворювання,
різна реакція на ліки.
У кожного своя історія життя.
МАЯ ШЕФ-КОНДИТЕРКА
Коли я їм практично будь-що, що не є овочем,
у мене починає боліти шлунок, що вкрай ускладнює мою роботу.
ДАНІЕЛЛ ДОКТОРАНТКА
Ти розумієш, як багато ти не цінував.
Прості речі, як можливість покакати.
Мені довелося навчитися бути вдячною за найменші дрібниці.
КІММІ МАМА
Я роблю все, щоб контролювати свою вагу.
Але коли я багато скидаю, то набираю ще більше.
КОБІ — ЇСТЬ НА ШВИДКІСТЬ, НЕ ВІДЧУВАЄ ГОЛОДУ
Я чую, як люди кажуть, що вони голодні,
а попоївши, вони здаються дуже щасливими.
Я заздрю цим людям, бо більше не відчуваю голоду.
Ми намагаємося зрозуміти, що відбувається з цими відмінностями,
через які люди такі різні.
Ми вважаємо, що мікробіом — це ключ.
Щоб зрозуміти наші відмінності,
спершу треба з'ясувати, звідки беруться наші мікроби.
Ми народжуємося майже без мікробів.
Мікроби колонізують нас, коли ми з'являємося на світ.
Усе починається саме тоді, коли ми народжуємося.
Коли дитина народжується природно,
вона зазнає впливу бактерій у піхві матері.
Далі, коли ти виходиш, обличчя повертається вниз до дупи.
Через таку близькість, ти отримуєш ще й деякі кишкові бактерії.
І ось у тебе вже є перші мікроби-колоністи.
Вони починають створювати придатне для інших мікробів середовище.
Ми формуємо свій мікробіом через маленькі рішення й пригоди
в нашому житті.
Кого ми цілуємо, що кладемо в рот, куди подорожуємо.
Їжа, яку ви їсте, стосунки з братами й сестрами,
домашні улюбленці.
Фізичні вправи, стрес, яке у вас було дитинство,
були у вас негаразди чи ні.
Тому кожен з нас має унікальний мікробіом.
Це така собі колекція спогадів-мікробів.
Знати, що мікробіом може бути ключем до здоров'я, дуже захопливо,
бо гени людини змінити неможливо,
але кожен з нас може змінити власні мікроби
через прості зміни в раціоні й способі життя.
Ідеально жирні. Боже мій.
Індустріалізований мікробіом, імовірно, досить нездоровий.
Можливо, він підштовхує нас до найбільш поширених і серйозних хвороб.
Це може призвести до багатьох поширених хронічних захворювань,
наприклад, ожиріння, діабету,
гіпертонії, харчових алергій.
Тому я гадаю, що наше уявлення про хвороби мусить змінитися.
Великі зміни в нашому довкіллі,
західна дієта, як народжуються діти,
Кесарів розтин, дитячі суміші,
санітарія, антибіотики —
усе це знижує різноманіття мікробіому.
Саме це ми бачимо в індустріалізованому мікробіомі.
Я народилася через кесарів розтин, мене годували грудьми, не знаю скільки.
Я завжди біжу до дітей чи на роботу, тому я постійно в страшному стресі.
Наш п'ятиразовий чемпіон, Такеру Кобаяші!
Навряд чи є щось здорове в тому,
що я роблю.
Цікаво, якої шкоди я завдав своєму організму.
Мені цікаво, як це впливає на здоров'я
і що відбувається з мікробіомом.
Ми втратили сотні видів у кишечнику.
Вони вимерли.
І зараз ми розуміємо, що найважливішим чинником,
від якого залежить здоров'я цієї спільноти мікробів, є наш раціон.
У типовому американському раціоні є серйозні недоліки,
навіть у типовому здоровому раціоні.
Зараз у США майже 60% спожитих калорій —
це ультраоброблена їжа.
Продукти ультрарафіновані.
З них забрали всі поживні речовини оригінальних натуральних складників,
а потім у них додали всілякі хімікати
і велику кількість цукру.
А люди не знають, що їсти, адже ці продукти здаються здоровими,
бо на упаковках написано, що вони низькокалорійні,
отже здорові, чи містять додаткові вітаміни.
БЕЗ ЦУКРУ! БЕЗ КАЛОРІЙ! НІЧОГО, КРІМ ВІТАМІНІВ!
Якщо уважно поглянути на ці написи,
важко зрозуміти, що ж там насправді.
Оце, до речі, не дуже погане.
Справді? Я дивилася. Там гора цукру.
Правда? Я не побачив.
Так, 30% — цукор.
Як ми бачимо, тут багато клітковини,
фрукти, горіхи, темний шоколад, морська сіль.
На перший погляд, ніби непогано.
Але коли читаєш склад, ти бачиш, що продукт пересолоджений.
Бачите? Мене обдурили.
Важко орієнтуватися в тому, що треба їсти,
бо ти йдеш у супермаркет,
а список порошків, тоніків і речей, які тобі треба, лише збільшується.
Хлорофілові добавки запобігають раку?
Лікарські гриби.
- Червоне вино корисне. - Пробіотики для піхви.
Спіруліна. Адаптогени. Шоколад. Колаген. Екстракт лохини. Кава!
Так, світ їжі й культура здоров'я здаються мені неймовірно заплутаними.
САН-ФРАНЦИСКО, КАЛІФОРНІЯ
Сьогодні ми готуватимемо курку теріякі.
У нас є червоний часник, імбир,
цукор, соєвий соус, кунжутова олія та цибуля.
МАЯ ОКАДА ЕРІКСОН
Маю сказати, ти тут дуже впевнена.
У чотири роки я вже впевнено готувала.
Трохи соєвого соусу, багато імбиру, бо його забагато не буває.
Увесь часник, бо його теж забагато не буває.
Готування і їжа у мене в крові,
і я цим займаюся з раннього дитинства.
Це моя пристрасть, моє мистецтво і моя кар'єра.
Свою першу зірку Мішлен я здобула у 23 роки.
Я стала найкрутішим шеф-кухарем «Ітера». Так смішно, що це сталося.
Але ти відчуваєш потребу культивувати образ
милої кондитерки-готки з татуюваннями.
На мене був величезний тиск,
і тоді я випустила все з-під контролю.
Тривалий час у мене була анорексія.
Але тепер мій розлад харчової поведінки ніби перейшов у орторексію,
і я зациклена на здоров'ї і максимальному покращенні харчування.
Так, це гуарана, сума, лінчжи, герицій їжаковий,
кордицепс, спіруліна, хлорела, моринга.
Словом, я їм багато овочів, а потім доповнюю їх
зіллям, порошками та іншим,
що мені радить інтернет як потрібне.
Я багато чого виключила зі свого раціону
і пробувала знову додати «прикольну їжу».
Але коли я їм цукор, свинину, масло й таке інше,
я відчуваю здуття й нудоту
ще три-чотири дні після цього.
Це дуже важко, бо я намагаюся налагодити стосунки з їжею.
Але коли ти відчуваєш, що твоє тіло тебе зраджує,
з цим важко впоратися.
Думаю, зрештою, я б хотіла знати,
що мені варто їсти
або чого не варто.
І що є здоровим особисто для мене.
Коли мої пацієнти запитують, що робить мікробіом здоровим,
я його порівнюю з лісом.
Не можна посадити кілька здорових рослин і чекати, що все зміниться.
Лісу потрібен здоровий баланс, де рослини й інші живі організми
зможуть мати прийнятні умови —
світло, воду, поживні речовини з ґрунту, —
і функціонувати разом.
Наші кишкові бактерії хочуть лише кілька грамів клітковини
з овочів і фруктів щодня,
і дивно, що нам так важко це контролювати.
Згідно з поточними рекомендаціями в США,
щодня ми маємо споживати 28–40 грамів рослинної клітковини.
Але в раціоні американців у середньому її лише 15 грамів.
Дослідники мікробіому приходять до висновку,
що ми, мабуть, маємо їсти понад 50 грамів на день.
СКІЛЬКИ КЛІТКОВИНИ В ПЕВНИХ ПРОДУКТАХ?
В 1 ЧАШЦІ БІЛОГО РИСУ 0,6 Г
В 1 СТЕЙКУ 0 Г
В 1 ЧАШЦІ МОРКВИ 3,1 Г
В 1 ЧАШЦІ ВАРЕНОЇ ВІВСЯНКИ 4,0 Г
В 1 ЧАШЦІ ВАРЕНОГО ШПИНАТУ 4,3 Г
В 1 ЧАШЦІ НАРІЗАНОЇ БРОКОЛІ 5,0 Г
В 1 ЧАШЦІ ЗЕЛЕНОГО ГОРОШКУ 7,0 Г
В 1 ЧАШЦІ АВОКАДО 10,0 Г
В 1 ЧАШЦІ МИГДАЛЮ 16,0 Г
В 1 ЧАШЦІ БОБІВ/СОЧЕВИЦІ 16,0 Г
В 1 ЧАШЦІ СУХОГО НАСІННЯ ЧІА 40,0 Г
Скільки клітковини в одному хотдозі?
Що? Нуль грамів!
Є у вас на тарілці м'ясо чи ні,
веган ви чи не веган — це байдуже.
Головне — мати на тарілці
якомога більше різноманітних рослин у всіх формах,
щоб підживлювати мікроби.
Чому я маю їсти овочі?
Знаєте, я хочу, щоб усі це розуміли.
У них багато поживних речовин
і менше шкідливих, ніж в оброблених продуктах.
Якби передня частина вашого тіла була прозорою,
ви б побачили травлення й легко помітили різницю
між обробленими продуктами й овочами.
Ви б побачили, що оброблена їжа в перших сантиметрах тонкої кишки
практично повністю всмоктується в кров.
У крові відбувається сплеск цукру,
його треба швидко віддати в клітини.
Насправді для організму це майже стресова подія.
Куди я маю діти весь цей цукор? Не знаєш?
Доводиться пхати його всюди.
А з клітковиною, яка є в овочах, процес стабільніший.
Трохи всмокчеться, піде далі,
Трохи всмокчеться, піде далі.
Дійде навіть до товстої кишки й стане добрим джерелом поживи
для її мікробів.
Смакота!
Тобто це зовсім інший спосіб травлення.
Це ніби довга прогулянка замість спринту.
Якщо мікробіом кишечника різноманітний і в ньому багато різних бактерій,
він має цілий букет можливостей
реагувати на те, що нам підкидає життя.
Кобаяші продовжує наминати.
Блискуча робота.
Дивіться, що він робить. Він рухає руками...
Що ж відбувається, якщо ми не їмо достатньо клітковини для цих мікробів?
Такеру Кобаяші!
Якщо ви не годуєте мікробів кишечника клітковиною,
ваші мікроби почнуть їсти вас.
Усі ці мікроби прекрасні.
Вони дуже допомагають нам,
але це все-таки мікроби.
Тому має бути якась дружня межа, і вона створюється слизом.
Слиз добре підходить для цього, бо він трохи проникний,
тому поживні речовини можуть всмоктуватися,
але мікроби залишаються трохи осторонь.
Виявляється, якщо припинити їсти рослинну клітковину,
мікробам усе одно треба щось їсти,
тому вони почнуть їсти слизову оболонку як запасне джерело поживи.
І з часом вони виснажать слизову оболонку.
Ваші бактерії потрапляють туди, куди не мають потрапляти.
І коли імунні клітини, які там живуть, бачать це,
вони переходять у режим захисту.
А це може призвести до битви, запалення,
яке може змінити мікробний склад кишечника.
Це одна з причин, що призводять до багатьох захворювань,
зокрема, запального захворювання
і деяких типів синдрому подразненого кишечника.
Коли ми почали вивчати хронічні запальні захворювання,
науковці думали:
чи зможемо ми знайти мікроба чи спільноту мікробів,
що викликає саме цю хворобу чи саме такі неприємні відчуття?
Але тепер, коли ми уявляємо взаємодію цієї екосистеми,
у нас є цей новий підхід, і ми запитуємо себе,
чи не бракує нам певних бактерій, які зазвичай нас захищають.
ЛОС-АНДЖЕЛЕС, КАЛІФОРНІЯ
Мене звати Даніелл Кепке, я докторантка клінічної психології.
Мені важко пригадати, що я відчувала, коли їла, до того,
як їжа стала асоціюватися з тривогою, болем і дискомфортом.
Перші чотири роки в коледжі у мене була погана дієта.
Той раціон з продуктів з високим вмістом цукру,
у якому бракувало фруктів і овочів,
призвів до симптомів СПК.
У мене були розлади травлення,
колючі болі від скупчення газів,
запори, я взагалі не могла сходити в туалет.
Коли у вас багато кишкових симптомів, які непросто категоризувати,
багато лікарів не знають, що робити.
Антибіотики роздають, як цукерки.
«Тобі погано? Може, в тебе ось це? Прийми антибіотики».
Останні п'ять років я приймала по шість курсів антибіотиків на рік.
Я дуже схудла, коли почала хворіти,
і мусила виключити з раціону всю цю їжу.
Я не знаю, скільки продуктів я можу їсти зараз. Мабуть, десь 10–15.
Це дуже обмежує, і я часто почуваюсь обділеною.
Тож я мушу приймати ці добавки, щоб підтримувати базові процеси.
ХЕЛАТОВАНИЙ МАГНІЙ
Є ще багато добавок, які я приймала раніше,
які вже не діють.
Я знаю, що пігулки — це не рішення,
але я відчуваю, що застрягла, бо не знаю, як виростити нові потрібні мені бактерії,
коли я не можу їсти багато продуктів, необхідних
для здорового мікробіому кишечника.
Виключаючи продукти з раціону, ми різко змінюємо склад мікробів,
бо хто ж там житиме, якщо ви їх не годуєте?
Та якщо ми захочемо повернути клітковину, нам буде ще важче.
Тому люди, які раптом знову їдять здорову їжу,
відчувають здуття й біль у животі.
Тобто йдеться про зміну раціону, але не надто різку,
щоб усі мікроби в кишечнику змогли пристосуватися.
Оскільки я сиділа на такій суворій дієті,
мені цікаво, чи голодували в цей час мікроби в моєму організмі?
Чи став мій організм перетравлювати їжу інакше?
Чи вплинуло це на моє майбутнє?
Чи матиму я проблеми з харчуванням завжди?
Чи це частково психічний блок?
Я не зовсім розумію, що відбувається.
Я б хотіла дізнатися про це більше.
ПОШУК - ЧИ Є СПОСІБ ПЕРЕВІРИТИ, ЧИ НЕ НАШКОДИЛА Я КИШЕЧНИКУ?
О, круто.
ПОЧИНАЄМО АНАЛІЗ!
Як на Різдво.
Цікаво, що це.
О ні.
Це дивно. Мені раптом стало начхати на здоров'я.
«Зберіть одну мірну ложку твердого калу
або чотири мірні ложки рідини
в пробірку».
«Добре помішайте».
Це ніби найогидніший рецепт у світі.
Це наче ложка.
Мабуть, це робиться так.
Мені ідея аналізу кишечника завжди здавалася дивовижною.
Було б круто, якби я розуміла,
що відбувається в моєму тілі.
Я стільки всього перепробувала, щоб схуднути.
Сподіваюся, це те, що мені потрібно.
Я хочу дізнатися, чому я не маю апетиту.
І про взаємозв'язок між моїми органами і їжею.
Я ніколи не перевіряла мікробіом кишечника.
Не думаю, що зараз у цьому є якийсь сенс.
Усе для здорового кишечника —
інакше харчуватися, краще дбати про нього, —
ви можете робити й без аналізу.
А хочете провести експеримент — уперед.
Це чудовий інструмент і для досліджень.
СУПЕРКОМП'ЮТЕРНИЙ ЦЕНТР САН-ДІЄГО
Під час перших досліджень мікробіому, ми були піддослідними кроликами самі собі.
Тобто ми з колегами збирали власний кал
і складали його в морозильні камери.
Ви берете шматок використаного туалетного паперу,
розтираєте трохи калу, щоб він став коричневим,
а ми звідти візьмемо ДНК.
Тепер у нашій базі тисячі тисяч зразків
від багатьох тисяч людей зі США й усього світу.
Якщо ви дасте мені зразок мікробіому,
я не зможу розповісти багато про те,
наскільки ви хворі чи здорові.
Я можу це зробити, лише порівнявши вас з великою групою людей і побачивши,
чи ви підходите.
Ваш мікробіом схожий на мікробіом людей з астмою?
У вас астма?
Ваш мікробіом, як у людей з ожирінням?
У вас ожиріння?
Якщо це так, я знайду схожість, яка допоможе мені розібратися.
В одній чайній ложці калу терабайти й терабайти інформації,
закодованої в ДНК мікробів.
Кожна крапка на екрані демонструє всю складність мікробіому
однієї людини у вигляді лише однієї точки.
Ця модель показує нам
типи мікробів, спільні для різних зразків.
Два зразки, розташовані поруч,
мають дуже схожий набір мікробів,
тоді як віддалені зразки
мають геть різний набір мікробів.
Коли ми почали вивчати мікробіом кишечника,
ми припускали, що поглянувши на мікробіом кишечника здорових американців,
можна буде добре уявляти, що таке здоровий мікробіом.
Ця модель демонструє відмінності між мікробами
індустріалізованого світу внизу
і менш індустріалізованого світу вгорі.
Ви чітко бачите, що в неіндустріалізованому мікробіомі
більше різноманіття.
Тому, зосереджуючись лише на країнах Заходу,
ми не отримаємо повного уявлення про склад здорового мікробіому
зараз чи в минулому.
БГАКУНДЕ БЕСІ, НЕПАЛ
Ходити тут непросто.
Ми відвідуємо традиційні спільноти й просимо людей здати свій кал.
- Намасте. - Намасте.
Ми йдемо до цих людей і кажемо: «Можна ми візьмемо ваш кал?»
Переважно нам відповідають: «Ну, ні. Кал? Ні. Кал — ні».
Але коли я пояснюю їм, що я роблю, вони кажуть: «Звісно. Чом би й ні?»
Виявляється, у мікробіомі кишечника сільського населення
є сотні інших видів, яких просто ми не бачимо
в індустріалізованому мікробіомі.
Вивчаючи населення, яке досі веде традиційний спосіб життя,
ми почнемо розуміти,
які мікроби втратило індустріальне населення
і як це впливає на наше здоров'я загалом.
Усі готові?
Вітаю, Має. Дуже приємно.
Бажаєш відразу обговорити результати?
Так, звісно.
Наші дослідження показали, що загалом ти досить здорова.
Однозначно вище середнього.
Овочі, які ти їси щотижня, не пропали даремно.
Круто.
Знаєте, я ще боролася з порушенням харчової поведінки.
Я завжди дуже обмежувала свій раціон.
Так, Має, багато людей думають так само,
що достатньо просто їсти справді корисну капусту кейл щодня,
і ти будеш здоровим.
Це не так здорово, як ми вважали.
Чим різноманітніша твоя їжа,
тим багатшим буде твій мікробіом.
Тим більше видів бактерій буде у твоєму кишечнику.
І це дає змогу краще боротися з алергіями та непереносностями.
- Так. - Мова йде не про обмеження.
Ідеться про розширення переліку продуктів,
які ти можеш їсти.
Гадаю, частково проблема в тому, що я маю якісь психічні блоки
на деякі продукти, свинину,
і часом мій шлунок просто погано реагує на них.
Це щось, що я можу подолати,
чи я більше ніколи в житті не зможу їсти бекон?
Не кажи так. Звучить жахливо.
- Так, це важко, правда? - Так.
Ми думаємо, це можна полегшити,
додаючи таку їжу в дуже малих дозах,
мікродозах, а потім поступово в більших,
і це може дати результат.
Спробуй невеликі кількості, додай їх у свій раціон.
Якщо робити це поступово впродовж місяців,
можливо, у тебе почне відновлюватися здатність їсти значно більше продуктів.
Мені дуже подобається ідея мікродозування чипсів.
О ні, мені тепер теж.
Так, це так захопливо. Ця думка дуже розбурхала мене.
Вибачте. Але так, це був дуже довгий і важкий шлях.
Я в захваті від ідеї мікродозування картопляних чипсів.
Знаєте, я просто помалу змінюю свій раціон,
і це класно.
Іноді я з'їдаю три картопляні чипси за день,
і мені не погано.
Мені цікаво, це я правильно харчуюся
чи це якісь хімічні зміни в моєму мозку?
НОВИЙ ОРЛЕАН, ЛУЇЗІАНА
КІММІ «КАРМА» ҐІЛБЕРТ ПІДПРИЄМИЦЯ
Світ з усіма цими графіками й діаграмами вважає,
що через мій зріст і мою вагу у мене нездорова огрядність.
Я пробувала контролювати вагу.
Купила дорогий абонемент у спортзал.
Пробувала дієти.
Я пробувала ліки для схуднення, але вони мені не допомогли.
Спочатку я дуже худла, а потім просто набирала ту саму вагу.
У мене є рідні з діабетом.
Хоч зараз я й здорова, я хочу схуднути,
перш ніж зі мною станеться щось подібне.
Я хочу жити якнайдовше заради дітей.
Суспільство, знаєте, змушує жінок почуватися меншими, коли вони більші.
Я не прагну бути худою чи важити 55 кг, просто хочу бути здоровішою.
Я просто буду плюс-сайз дівою до кінця.
Можна бути позитивним у тілі, яке маєш,
але треба дбати й про здоров'я, бо це, зрештою, необхідність.
КАРМА
Моє запитання про їжу таке:
що ви всі їсте, чого не їм я,
що ви всі худнете, а я ні?
РЕХОВОТ, ІЗРАЇЛЬ
Ми, лікарі, коли намагаємося пояснити пацієнтам,
чому їм так важко схуднути,
часто схильні винити людей, пацієнтів.
Населення робило те, що ми радили десятиріччями,
але епідемія ожиріння не сповільнилась і не відступила.
Слово «дієта» збиває з пантелику.
Знежирене чи низьковуглеводне.
Переважно люди думають: це спринт, який я долаю
протягом певного часу, щоб схуднути,
а потім я повернуся до своїх попередніх звичок
і їстиму все, що захочу.
Але дієта — це насправді зміна способу життя назавжди.
Інша причина, чому дієти не діють, — люди фокусуються не на тому, що треба.
І в цьому сенсі вони насправді можуть збивати нас з пантелику.
Ми додаємо написи про калорії на упаковки й думаємо:
«Гаразд, це обсяг енергії,
яку ми всі отримаємо, якщо з'їмо ту саму їжу».
Але це, звісно, неправда.
Якщо ви дасте однакове яблуко трьом різним людям,
кожна людина відреагує на одне й те саме яблуко по-різному.
Ви ж знаєте, що я не можу?
Кожен з них перетравить його по-різному.
Кожен візьме з нього різні поживні речовини.
Кожен з них отримає різний обсяг енергії.
Ти все життя думаєш: «Так, це калорії».
«Якщо ми з вами їмо те саме,
у нас мають бути однакові результати».
А це зовсім не так.
Тому замість дивитися на яблуко
треба почати дивитися на людей, які його їдять.
Тепер головне — рівень глюкози в крові протягом двох годин після їжі,
бо ми розуміємо, що рівень цукру в крові після прийому їжі
безпосередньо пов'язаний зі зменшенням і збільшенням ваги,
а також з розвитком багатьох захворювань.
Добре.
Трохи вершкового сиру.
ВЕРОНІК БАТАЙ ТІМОВА ДРУЖИНА
Треба б зараз перевірити рівень цукру.
Особливо після цього.
Подивимось, хто кого.
Боже, у тебе так швидко росте.
- Цього разу я точно попереду. - Так.
Це на мене так діють бейгли.
У мене нормальний.
РІВЕНЬ ГЛЮКОЗИ КРОВІ
Одним з фундаментальних досліджень у галузі мікробіому керував Джефф Ґордон.
Він узяв пару однояйцевих близнюків,
але один близнюк мав ожиріння, а другий був худим,
і пересадив кишкові бактерії близнюка з ожирінням
і худого близнюка мишам.
Миші, які отримали бактерії від близнюка з ожирінням,
набрали на однакових харчах більше ваги порівняно з мишами,
які отримали бактерії від худого близнюка.
Це допомагає нам зрозуміти,
чому деяким людям значно важче схуднути.
Деякі люди худнуть, гладшають,
худнуть, гладшають дужче, худнуть, гладшають ще,
і дедалі дужче.
Ми вважаємо, що мікробіом — це ключ.
Можливо, ви муситимете сидіти на дієті 9–12 місяців,
щоб перебудувати екосистему,
щоб не дати вазі повернутися з відплатою,
коли ви знову з'їсте гамбургер.
Використовуючи дані про мікробіом, які ми отримали від людей,
ми можемо почати передбачати, які продукти найкращі для кожної людини.
Принаймні в плані рівня цукру в крові.
Устриці. Це добре.
Не можна сандвічі з баклажанами. Погано.
Таким людям, як я, у кого є проблема одержимості,
оцінки, мабуть, не завжди допомагають.
Треба додати туди хотдоги.
Сосиску з булкою без нічого позначено жовтим.
- Не дуже погано, так? - Але й не дуже добре.
Краще буде з сиром і авокадо.
О, авокадо я люблю.
Дивовижно.
Чим більше всього додаєш, тим краще.
Боже мій. Свиняча вирізка. Хочете сказати, що свинина корисна?
Краще більше нічого не кажіть.
УЛЮБЛЕНЕ КУРЯЧА КОВБАСА І ЯЙЦЯ
Привіт, Кіммі!
Привіт, Енні!
- Привіт, Кіммі. - Привіт, Еране.
Знаєш, ти вже запитувала раніше,
чому тобі ніяк не вдається схуднути.
Коли ми поглянули твій мікробіом,
ми побачили, що він менш різноманітний.
Зокрема ми помітили, що певний тип бактерій,
превотелла, у тебе на нулі.
Боже мій.
Людям, у яких немає превотелли,
дуже складно схуднути.
Також ми з'ясували,
що в тебе в кишечнику є ще три типи бактерій,
кількість яких недостатня.
Вони пов'язані з виробленням певного типу гормону кишечника,
що дає відчуття ситості.
Можливо, тому ти завжди голодна.
Але справа не просто в одній бактерії, бо жодна бактерія не працює сама.
Тобто треба розуміти, як вони працюють в екосистемі,
тому ми аналізуємо мікробіом у цілому.
Ти нас розумієш?
Абсолютно. Насправді я приголомшена.
Просто самою можливістю
стільки всього про себе дізнатися
лише з аналізу калу.
Навіть не знаю, це все якось дуже складно.
Чому мені здається, що я застрягла?
Я застрягла?
Ні, ти не застрягла.
Добре, що ти зараз тут, але ти можеш і подолати це.
Тобі справді варто, я б сказав, змінити спосіб життя,
справді змінити раціон так,
щоб він краще сприяв корисним бактеріям.
Саме так.
А ми, можливо, знайдемо щось приємне,
що можна підтримувати тривалий час
і що буде корисним для тебе.
Знаєш, ми говорили про рахування,
але треба завжди рахувати не калорії,
а кількість фруктів і овочів, які ти з'їдаєш щотижня.
Вважається, що 20–30 — це добре.
Гаразд.
Це мені вже точно зрозуміліше.
Різні бактерії, різні способи життя,
різні речі, що стаються з різними людьми,
у різний час дають різні наслідки.
Життя у мене метушливе.
Я відповідальна за багатьох людей.
У мене хвора мама, я постійно про неї дбаю.
Я самотня мати трьох прекрасних діток.
У мого синочка аутизм, тому я постійно його навчаю.
Щоб нагодувати сім'ю з різних вікових категорій,
де всі хочуть різного,
ти мусиш наготувати для себе,
а потім наготувати для них.
Це може бути складно й дорого.
Тому привчити дітей до однієї страви, яка б подобалася всім, —
це мій план.
Я впевнений, що від початку кар'єри я з'їв 10 000 хотдогів.
ТАКЕРУ «КОБІ» КОБАЯШІ ЧЕМПІОН СВІТУ
Я японець, але я їв, як американець.
Думаю, це й нашкодило моєму організму.
КІОТО, ЯПОНІЯ
О, цей аромат.
Справжня японська кухня, еге?
Так гарно.
Змагання з поїдання шкодять твоєму шлунку?
Коли ми йдемо кудись разом,
ми всі їмо більше за тебе.
Так, це правда.
Кобі думає, що він зламався.
Він не відчуває голоду й ситості.
- Не відчуває взагалі. - Та невже?
Буває, він усвідомлює, що вже три дні нічого не їв.
Усе аж так погано?
Я відчуваю, що чим більше ти їси, особливо шкідливої їжі,
тим більше ти шкодиш своєму організму.
Відколи я почав цю кар'єру,
я замислювався, якої шкоди я завдав
своєму організму.
Я хочу знати, як це шкодить моєму мозку й нервовій системі.
Гадаю, раніше у мене було уявлення,
що я — це моя голова з мозком і решта,
що саме так влаштоване життя, почуття і все інше,
що мої думки просто виникають ось тут.
Це трохи безглуздо, і це мені навіть нагадує,
як мій племінник малює людей.
Просто голова з двома ніжками.
Тепер ми знаємо, що кишечник — важливий порадник мозку.
Він збирає інформацію, надсилає її мозку,
і це вливає на наше самопочуття.
Усі ми знаємо, що наш перший мозок тут,
але ми маємо ще й другий тут, у животі.
І в цьому другому мозку більше нервів,
ніж у спинному мозку.
Вісь кишечник-мозок — це вулиця з двостороннім рухом між тим,
що відбувається в животі, і тим, що відбувається в мозку.
Уявляйте мозок і кишечник як найкращих друзів.
Тобто, якщо не працює один,
другий згодом робитиме те саме.
Може, саме це дозволяє нам насолоджуватися їжею,
повідомляти нам, що їсти, коли їсти,
і річ не лише в тім, що мікроби можуть впливати на мозок,
а й у тім, що їжа впливає на мікроби, які можуть впливають на мозок.
КОРК, ІРЛАНДІЯ
АНГЛІЙСЬКИЙ РИНОК КОРК
Сьогодні ми на Англійському ринку в Ірландії,
і саме тут я скуповуюся щосуботи.
Я приходжу на ринок зі списком, але щоразу його викидаю.
Запахи, кольори — тут тебе приваблює все,
а ще твій кишечник приваблює те, що, можливо, не мало б.
Ми думаємо, що за вибір їжі відповідає лише наш мозок,
але що, як насправді за всім стоять
сигнали нашого кишечника?
Це саме те, що мої мікроби дуже люблять,
і мені доводиться боротися з самим собою,
бо це для мене ідеальний спосіб набрати вагу.
Відчуття голоду, наскільки ви хочете щось з'їсти,
може надходити від крихітної популяції бактерій у вашому кишечнику.
«Я дуже хочу цю картоплю фрі», — якось так, розумієте?
Їсте багато цукру — будуть мікроби-ласуни.
Жиру — мікроби, що люблять жир.
Коли я їду до Китаю і не споживаю стільки солодкої їжі,
бо в китайській дієті цукру мало,
у мене, наприклад, зовсім зникає бажання їсти шоколад.
Зазвичай у Північній Америці мені хочеться шоколаду щодня.
- Доброго ранку. - Доброго ранку.
- Як справи? - Добре, а у вас?
Добре.
Доброго ранку.
Сьогодні мої мікроби беруть гору,
тому ми візьмемо шоколаду.
Мені часто чогось кортить.
Іноді буквально єдине, що звучить привабливо, — майже сирий стейк.
Я ніби намагаюся просто відкидати й ігнорувати ці думки,
але й стараюся більше слухати своє тіло.
Мій організм хоче морозива, солодощів, гамбургерів.
Так хотілось би його з'їсти.
Обожнюю морепродукти. Я стараюся їх їсти якомога більше.
Коли я був малим,
я дуже любив тістечка й карі.
Я більше не відчуваю тієї радості від їжі.
Імовірно, травлення — перша форма мислення, що розвинулась у тварин.
Таким чином нерви могли визначати якість їжі,
як почувається суміжна тканина, імунні клітини, що проходять повз,
і лише коли це все як слід запрацювало,
виникло класне доповнення — цей мозок ось тут,
що координує відчуття.
Привіт, Кіммі. Ми готові, прошу за мною.
Сьогодні я йду на МРТ.
Я трохи хвилююся.
Але я дуже хочу зрозуміти, що відбувається в моєму організмі.
Я досі трохи спантеличена.
Я намагаюся з'ясувати, як працює мій організм,
і йду далі, щоб змінитися на краще.
Гаразд, Кіммі. Як ти там?
Добре.
Зараз ми покажемо тобі слайд-шоу
з різними картинками.
Ми просимо тебе подивитися його,
як ти дивишся телевізор чи кіно, добре?
Добре.
Ми спостерігаємо за активністю мозку.
Дивимося, як Кіммі й Кобі реагують на подразник. У цьому випадку — на їжу.
Тут є висококалорійні солодкі страви,
жирні висококалорійні гострі страви.
Ми бачимо, що в мозку Кіммі, коли вона бачить їжу,
активується його емоційна частина.
Та що важливіше,
здатність контролювати ці емоційні реакції знижена.
У випадку Кобі все набагато складніше.
Голод — це складний процес.
Тут залучено кілька систем.
Мозок, мікробіом кишечника, запалення,
а також настрій, спогади, середовище.
З голодом стільки всього пов'язано, що тут треба дивитися на весь організм.
Лікарі мають різні спеціальності й зосереджуються на одному органі,
фактично ігноруючи решту організму.
Це зводить до мінімуму наше розуміння, як усе пов'язане.
Прекрасне в мікробіомі те, що він є всюди,
що його вплив відчувається скрізь.
Нам треба мислити глобальніше.
Тому мене особливо цікавлять випадки,
коли є одночасно проблеми з кишечником і з мозком,
Це дуже поширене явище.
Так часто буває при аутизмі, хворобі Паркінсона,
а також психічних захворюваннях, пов'язаних зі стресом,
як-от тривожність і депресія.
Тому завжди постає питання, що почалось раніше.
За останні років п'ять ми з'ясували, що в людей з певними симптомами депресії
в кишечнику немає бактерій, що виробляють потрібні мозку речовини.
Це впливає на самопочуття.
Ми вважаємо, що це може призводити до появи таких симптомів, як при депресії.
Якщо дати нормальній миші мікроби від здорової людини
і дати їй можливість досліджувати,
вона захоче бачити світло і загалом буде допитливою.
Якщо дати їй мікроби депресивної особи,
вона сховається в темному закапелку,
у неї розвинеться стрес, тривога й депресія.
Відбулися зміни в речовинах, пов'язаних із серотоніном,
молекулою настрою, у їхньому кишечнику й мозку.
Коли ми додавали тваринам бактерії,
яких часто бракує людям з депресією,
це насправді знижувало депресивну реакцію.
Депресія могла все ще залишатися, але вони відчували її не так гостро.
Так, це має сенс.
Коли я готуюся до змагань,
я почуваюся агресивним
і не хочу спілкуватися з іншими людьми.
Страшно подумати, що мозок і кишечник так взаємопов'язані.
Тому я хочу ставитись уважніше до того, що я їм.
САН-ДІЄГО, КАЛІФОРНІЯ
Реально круто.
Ого, у тебе класно виходить.
Як батько, у якого один син має аутизм, а другий — РДУГ,
а ще тому, що я маю родичів з депресією,
я дуже хотів зрозуміти, чи є тут якийсь зв'язок
з порушеннями в мікробіомі.
І це визначило мою наукову кар'єру.
Я почав шукати, які бактерії можуть грати якусь роль.
Ми з'ясували, що часто при аутизмі
у дітей буває діарея або сильний запор.
При захворюваннях мозку, як-от хвороба Паркінсона,
ми часто спостерігаємо появу запорів,
іноді навіть за десятиліття до того, як проявиться саме захворювання мозку.
Щоб зрозуміти зв'язок,
ми беремо бактерії хворих людей, наприклад, у яких Паркінсон,
і вживляємо їх мишам.
Коли ми вживляємо мишам відсутні бактерії,
симптоми покращуються.
Це цілком природно.
Це природне відновлення балансу екосистеми й хімічних речовин в організмі.
Тепер ми починаємо розуміти, що цей зв'язок,
дослідження організму як єдиного цілого — це основа,
якщо ми хочемо розібратися з цими хронічними захворюваннями.
Дуже рада познайомитися, Кобі.
Вітаю, докторе.
- Привіт, Кобі й Меґґі. - Дуже приємно.
Отже, я маю деякі результати.
Ми дуже зраділи, побачивши, що бактерії в тебе загалом у порядку.
Ого, це для мене несподіванка.
Хоча змагання з поїдання, можливо, дали свої наслідки,
у тебе нормальний здоровий раціон, японська дієта,
і це вплинуло на твій мікробіом.
Оскільки бактерії у твоєму мікробіомі
реагують протягом 24 годин після їжі.
Що ж стосується втрати апетиту,
це може бути комбінація багатьох чинників,
наприклад, розтягнення шлунка, гормони,
якесь легке запалення, а також швидкість травлення.
- Це лише кілька прикладів. - Ясно.
Але є ще голова.
Зазвичай я не люблю, коли лікарі кажуть «це у вас у голові»,
але я подивилася на знімок твого мозку, і там усе горить.
По суті, всі ділянки мозку,
що якось пов'язані з харчуванням, їжею,
відчуттям нудоти, ситості, — усе ввімкнено.
Мозок ніби спантеличений.
Гаразд, це звучить неприємно.
Це має сенс лише в тому разі,
якщо весь організм працює на пригнічення,
щоб не відчувати ситості й огиди до величезної кількості їжі.
Ти бачиш, наскільки організм може піддатися твоїм бажанням,
навіть завдаючи собі шкоди.
Він каже: «Я знаю, мені вже страшно».
Каже: «Хтозна, чи мій мозок в нормі».
Так, але річ не в тім, що щось вимкнулося, зникло чи зламалося.
Усе на місці. Усе ввімкнено.
Можливо, воно зараз просто інакше налаштоване.
Твій мозок досі думає, що ти змагаєшся
чи їси ультраоброблені продукти.
Я вважаю, що проблема тут дуже комплексна.
Було б цікаво спробувати, наприклад,
повчитися слухати організм,
якщо йдеться просто про запах чи відчуття елементарних речей,
просто іноді повчитися відчувати.
Це довгий шлях. Дуже довгий.
Він каже: «Це буде довгий шлях, так?»
Я переїдаю, бо беру участь у конкурсах з поїдання на швидкість.
Але звичайні люди теж іноді переїдають.
Коли їси забагато, ти не смакуєш їжу
і не насолоджуєшся її запахом сповна.
Ти ігноруєш сигнали організму про ситість.
Це починається з раннього віку.
Багатьом дітям батьки завжди кажуть:
доїдай, щоб тарілка була чиста, бо так роблять хороші діти.
Тобто ми вчимось ігнорувати апетит,
але звикаємо до певного часу, коли їмо.
З телефонами й комп'ютерами наш мозок постійно перед екраном.
Щоб відновити зв'язок, треба передусім слухати свій організм.
Я сподіваюся прожити довге й здорове життя.
Доброго ранку.
Я вирішив облишити змагання.
Це все, що я робив останні 20 років.
Я хвилююся, куди мене приведе наступний крок,
але й захоплено дивлюся в майбутнє.
У мене змішані емоції.
Але спочатку
я хочу поправити голову й живіт.
Ми активно працюємо над збільшенням кількості
доступних різновидів мікробіомної терапії.
Якщо ваш мікробіом пошкоджений, чи можна це виправити за допомогою калу?
Це велика цінність, цінніша за золото.
Що б ви відповіли, якби лікар сказав, що вас можуть урятувати чужі фекалії?
Трансплантація фекальної мікробіоти, скорочено ТФМ, —
це вживлення чужих фекалій в організм інфікованого пацієнта.
Він пропонує такі методи лікування: колоноскопія, клізма, таблетки.
ТФМ — перша терапія, яку схвалило Управління з продовольства й медикаментів,
де використовується мікробіом і яка вже доступна лікарям.
Але її дозволено застосовувати лише для одного типу захворювання.
C. diff. Коли бактерії запалюють товсту кишку й викликають сильну діарею.
Ми беремо набір бактерій здорової людини
і просто розпилюємо його в товстій кишці,
щоб відновити в ній «какуляцію», популяцію кишкових бактерій.
Ця процедура ефективна в 90%.
Зараз науковці хочуть з'ясувати,
чи можна так вилікувати сотні інших захворювань, психічних і фізичних.
На користь ТФМ є справді переконливі докази,
але ця галузь усе ще розвивається.
Ми досі з'ясовуємо, чи справді це принесе користь багатьом людям
і чи буде вона довготривалою.
Ось воно. Біля їжі, яку ми їстимемо потім.
- У межах здорового діапазону? - Добре.
Гадаю, більшості людей
було б страшно робити фекальну трансплантацію,
особливо власноруч.
Ще я думаю, що здорові люди переважно не знають,
що значить опинитися в ситуації, коли якість твого життя така низька.
Я відчувала, що інших варіантів немає.
Це любов?
Так, справжня.
Коли я вперше робила фекальну трансплантацію,
донором був мій брат.
Я потроху почала набирати вагу, хоча зовсім не змінювала раціон.
І я могла сходити в туалет
вперше за три роки сама.
Але в мене почалися сильні вугрі,
а в брата колись були гормональні вугрі.
І тоді я вирішила, що донором буде мій хлопець.
Він не має проблем з фізичним здоров'ям,
але має певні проблеми з ментальним.
Кілька місяців я приймала його таблетки.
Вугрі зникли.
Але з часом я помітила, що такої депресії
у мене ще не було ніколи в житті.
Я заразилася бактеріями, які зазвичай у нього є,
і це загострило депресію, яку я вже мала.
Потім донором знову був мій брат.
За тиждень депресія повністю зникла.
Ось сюди.
До морозива.
ТФМ несе певні ризики.
Коли ви робите ТФМ, ви отримуєте корисні бактерії,
але разом з ними ви можете отримати й погані.
Я була б рада, якби це було ідеальне рішення.
Але всі гастроентерологи, яких я знаю, вкрай обережні.
Так можна пересадити схильність до різноманітних захворювань.
Тому я прошу людей не випробовувати на собі
деякі з цих більш агресивних методів.
Якби фекальна трансплантація повернула тобі
відчуття голоду й ситості, ти б це зробив?
Так, якби це могло допомогти мені позбутися цих проблем,
я б точно спробував.
Став би піддослідним кроликом.
Чиїсь фекалії можуть урятувати вам життя.
Фекальні мікроби...
Спочатку це здавалося з біса дивним,
але всі ці розмови про кал допомогли мені зрозуміти
що какати — це нормально.
Це повсякденне життя. Це відбувається з усіма.
Чому не говорити?
Я згадую про це, і ось вам випадкова розмова про какашки.
А коли кладу слухавку, думаю: «Це було дивно?»
Раніше — так, а зараз: «Ні, це нормально».
ТФМ — це досить грубий інструмент.
Ми віддаємо перевагу цільовому підходу,
наприклад, спеціальним пробіотикам, що покращують здоров'я конкретним чином.
Більшість пробіотиків, що продаються, не містять кишкових мікробів.
Вони не створені, щоб жити в кишечнику.
Зазвичай це бактерії, пов'язані з кислим молоком, сиром,
лактобацили.
Тобто вони не здатні оселитися в організмі.
Це все одно, що кімнатну рослину закинути в джунглі Амазонки
і сподіватися, що вона раптом виросте.
Сучасна медицина більше займається лікуванням симптомів хвороб,
а не першопричинами, які їх викликають.
У майбутньому ми хочемо знайти розумніший підхід,
щоб точно підбирати мікроби для кишечника,
щоб досягати позитивного ефекту
і запобігати багатьом проблемам ще до їхньої появи.
Отже, мікробіом змінює правила гри в медицині
адже кожен може бути сам собі фармацевтом,
просто обираючи правильну їжу.
Натхненний відкриттями, один мій колега
вирішив почати пити смузі з 60 видів рослин щодня.
Як бачимо, тут він у цій червоній зоні зі своїм звичайним раціоном.
А тут, після смузі, він перейшов у помаранчеву зону.
Минуло кілька тижнів, і він опинився в зовсім іншій зоні.
А наприкінці, тобто через кілька місяців,
конфігурація його мікробіому стала значно різноманітніша,
ніж була на початку.
А ти не почав пити смузі?
Ні, але куштував.
Це така річ, яка вимагає співпраці
між науковцями й кухарями,
щоб не просто брати все, що хочеться,
а й щоб це було смачно.
Гадки не маю, що це значить, але це круто.
Добре, вперед.
РЕЦЕПТ СМУЗІ З 60 РОСЛИН
Червоний і зелений салат — є.
Шпинат — є. Фіолетова капуста кейл — є.
Бадилля моркви — є.
Помідори, морква, цукіні, трохи авокадо.
Редиска й фініки — це поєднання я ще не пробувала,
але, може, це буде новий смак моїх макаронів, хтозна.
Скільки смузі він випиває?
Продуктів тут стільки, скільки я з'їдаю приблизно за тиждень.
Так, одна чашка води.
Це ніби експеримент для шкільної наукової виставки.
Я кину цілий шматок імбиру.
Бо його забагато не буває.
Моя перша реакція: хто на це має час?
Кину цілу фігу. Я їх люблю.
Здається, рожевий колір надзвичайно корисний чи що.
Антиоксиданти.
Картопля. Я також...
Воно буде таке...
Усе буває вперше.
Чайну ложку.
Здається, готово.
Гаразд.
Думаю, колір буде неймовірно цікавий.
Непогано. Ну, не те щоб супер.
Але я пила й гидкіші смузі.
Дуже пахне зеленню.
О, таке густе.
Має особливу текстуру.
Загалом непогано.
Добре. На смак здорове.
Як би ти його покращила?
Ну, можна забрати дещо, наприклад, брюссельську капусту,
яка відчувається занадто,
або, якщо є бажання, просто зробити з цього гаспачо.
Гадаю, багато зелених смузі, які я п'ю, були б кращими,
якби ці ж овочі просто присолити
і трохи приправити оцтом, щоб вийшов питний гаспачо.
Звучить чудово, але, мабуть, ці смузі треба просто приправити.
Це так дивовижно, що з тобою може зробити їжа,
як те, що ти їси, справді змінює твій організм.
Те, що ви їсте сьогодні, вплине на мікробіом завтра,
протягом доби.
Моє правило — завжди рахувати.
Завжди рахувати кількість фруктів і овочів, які ви їсте.
Якщо ви їсте 20–30 різних фруктів і овочів протягом тижня,
гадаю, ви молодець.
Хочете кілька простих правил?
Подумайте, що їли минулі покоління.
Овочі, фрукти, горіхи, боби,
а також ферментовані продукти, у яких повно різних мікробів.
Ферментовані продукти — це насправді перші пробіотики.
Просто берете овочі, солите, залишаєте при кімнатній температурі
і за кілька днів отримуєте добрезну ферментовану їжу.
- Усе добре? - Усе добре? Молодець, сонечко.
Ось так виглядає кукурудза, коли вона не кукурудза?
Тобто коли свіжа, а не в упаковці? Так.
Тут кукурудза.
Так.
Раніше я була спантеличена.
Наука допомогла мені зрозуміти,
що замало просто сказати, що ти на дієті.
Ти маєш реально змінити свій спосіб життя
і робити маленькі кроки щодня.
- Картопля є. - Нарізана й промита.
Мої діти люблять змагатися.
Я прошу їх допомагати. Це ніби кулінарний конкурс.
Я беру їх, коли їду по продукти.
Потім ми готуємо.
Відколи я це роблю, ми більше буваємо разом.
Що робиш?
Допомагаю тобі. Я хочу бути шеф-кухарем.
Шеф-кухарем?
Так, я хочу готувати щодня. Хочу бути шеф-кухарем.
Я знаю, як люди говорять про своє тіло
і які стосунки з ним у них бувають.
Два яйця і два жовтки.
Не існує однієї здорової їжі, яку достатньо з'їсти,
чи поради, якої слід дотримуватися, щоб усе налагодилося.
Тут радше йдеться про налагодження стосунків з кишечником.
Які ви всі молодці. Дай п'ять.
Відновити зв'язок може наука, знання,
але тільки тоді, коли ви це відчуваєте,
добре відчуваєте.
Карбонара — це максимальне поєднання продуктів, яких я найбільше боюся.
Відколи я цікавлюся кишечником,
я насправді стала менше хвилюватися.
Думаю, я знаю, яким витривалим, сильним і стабільним буде цей орган,
якщо загалом дбати про нього.
Варто просто уважніше слухати свій організм,
щоб навчитися краще його відчувати.
Що протягом моєї кар'єри вплинуло на мене
більше за змагання, то це сам хотдог.
Так, додамо авокадо, шісо, шіїтаке й часник.
Так! Смакота.
Я хочу створити здоровіший хотдог,
додаючи здорові японські інгредієнти.
Добре.
Дуже смачно!
Це щось нове. Потужно.
Можна з'їсти щось, а потім запитати себе: «Як я?»
За півтори, дві, дві з половиною години,
коли їжа всмокчеться в кров.
Шматок торта, картопля фрі, чипси спочатку здаються класними,
і ви такі: «О, хочу ще!»,
але потім ви відчуєте втому, запаморочення чи ще щось.
Страви з рису й овочів, може, не так затягують,
зате додадуть вам стабільності.
А може, вам і ні. Можете перевірити.
Дуже приємно відчувати, що я можу більше насолоджуватися їжею.
Думка про те, щоб могти їсти з чоловіком одну страву
і не карати себе,
утримуючись від їжі
наступного дня...
було б чудово.
Мамо, дуже смачна кукурудза.
Піднімемо тост за мамину кулінарну майстерність.
- Гаразд. - Так!
Зрештою, має значення лиш те, як ти почуваєшся.
Що ти думаєш. Що робиш.
Не мають значення всі інші,
і, може, відмінність мого тіла підходить мені якнайкраще.
Ваш організм — справжній експерт, і вам варто його слухати.
Знаючи більше про кишечник, я більше ним пишаюся.
Я б навіть сказала, що відчуваю відданість своєму кишечнику,
і навіть дупі.
Ви не маєте постійно говорити про какашки,
особливо якщо вам не хочеться.
Але я вважаю, ви маєте дещо про це знати.
Наприклад, що існує сім типів консистенції калу,
прекрасно описаних у Бристольській шкалі форми калу.
Сьомий і шостий — це рідкуватий кал.
Це може статися, якщо травлення порушене, наприклад, через інфекцію.
Четвертий і третій — саме те, що ви хочете побачити в туалеті, —
описаний як ковбаса чи змія, гладкий і м'який.
І нарешті переходимо до козячого посліду.
Цей тип є свідченням запору.
Тобто консистенція і форма — це дуже корисна й надійна інформація.
Це ніби повідомлення від кишечника.
Тож іноді можете просто обернутися й подивитися.
А потім, знаєте, зрозуміти натяк.
Переклад субтитрів: В'ячеслав Кашук