Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
1991-ben a Párizs lángjai című dokumentumfilm igazi világszenzáció lett.
Bemutatta a New York-i queer és transz ballroom kultúrát,
szemünk elé tárva a közösségük álmait és küzdelmeit.
A film egyik nagy sztárja Venus Xtravaganza volt.
Akarok egy autót. A férfival akarok lenni, akit szeretek.
Templomban akarok férjhez menni, fehér ruhában.
Gyerekeket akarok örökbe fogadni.
Hivatásos modell akarok lenni,
a kamerák kereszttüzében, a divatvilágban.
Ezt akarom. Ez az, amit akarok.
És küzdeni fogok érte.
Venust megölték, mielőtt még bemutatták volna a filmet.
A gyilkossági ügyet sosem oldották meg.
És most a vér szerinti rokonai, a Pellagatti család ki akarja deríteni,
hogyan halt meg Venus.
És hogy hogyan élt…
Venus egy ikon.
Beszéljünk a readingről?
Baromi híres.
Jó, beszéljünk róla!
Venus Xtravaganza a nővérem volt.
Éljenek az Xtravaganzák!
A Házunk a családunk.
Erről van szó!
Venus a családunk tagja volt.
- Ő mindig Pellagatti lesz. - Számíthattunk egymásra.
- Megvédtem minden testvéremet. - A családod szeret téged.
Megvédem a gyerekeimet, mert ők a családom.
Ha besétálsz a 7-Elevenbe,
csinálj úgy, mintha a kibaszott kifutón lennél!
Kiálltuk az idő próbáját.
Xtravaganza!
Pellagatti vagyok.
ÉN, VENUS XTRAVAGANZA
JERSEY CITY, NEW JERSEY ÁLLAM
Régen ott dolgoztam.
Munka után mindig itt furikáztunk, nyitott tetővel…
VENUS FIATALABB BÁTYJA
…és stíröltük a hölgyeket.
Itt áthajtottam a piroson,
a Montgomery és a Marin sarkán,
és ahogy mentem végig az utcán,
megláttam ott egy szőke csajt.
Elég dögös volt.
Letekertem az ablakot, és ahogy félreálltam,
a lány megfordult, rám nézett,
és a húgom volt az, Venus.
Mire én: „Ne már!”
És amikor meglátott, levette a magas sarkúját,
és ezerrel nekiiramodott.
Láttam, hogy lefutott a metrómegállóba. Próbáltam utánamenni.
Átugrott a forgóajtón.
Begurult a szerelvény, ő felugrott rá.
Nem tudtam elcsípni, úgyhogy visszajöttem. Megláttam a barátomat, Samet.
„Ezt nem láttad, ugye?” Mire ő: „Nem láttam semmit.”
Mondom, oké.
Beszéltem a nagyanyámmal.
Mondom neki: „Nagyi, te tudtad, hogy nőnek öltözik?”
„Drágám, jó reggel kívánok! Már évek óta csinálja.”
Mondom, én nem tudtam.
Ez nekem új.
Vicces volt, ahogy lekapta a cipőjét.
Futott, mint a nyúl.
Én Venus bátyja vagyok, a második gyerek a családban.
Magamnak való vagyok.
Régimódi típus.
A bátyám, John a legidősebb, és ő próbált mindenkit kordában tartani.
És Louie a legfiatalabb.
Más idők voltak.
Mindenki igyekezett macsó lenni.
De Venus már az első perctől kezdve más volt.
Ő nem labdázott, mint én meg a fivéreim.
Inkább táncolt a sarkon az exbarátnőimmel.
Bárcsak visszamehetnénk az időben,
és megláthatnám egy kristálygömbben,
hogy mi fog történni.
Ebben sok olyan ember szerepel, akik már nincsenek velünk.
- Nézd… - Honnan szerezted?
VENUS ÖCCSE
- Anyu cuccai között volt. - Értem.
- Ez Venus. - Nézd a haját!
- Emlékszem a hajszárító hangjára. - Igen.
Látszik a vonásain, hogy Pellagatti.
- Ezt nézd! - Ugye?
Mindig jól nézett ki.
- Mindig táncolt, és nagyon népszerű volt. - Igen.
- Emlékszem. - Nem volt jó…
- Például általánosban. - Jól táncolt.
- Igen. - Az tuti, hogy megelőzte a korát.
Erre az időszakra szívesen emlékszem vissza,
mert máskor meg,
megmondom őszintén, nagyon nehéz volt, mert…
A szüleink miatt.
Amikor ti pár napra leléptetek otthonról,
Hoppy rögtön úgy érezte,
hogy most aztán kurvára kiütheti magát.
- Igen. - Hoppy volt a mostohaapánk.
Nem toleráltam a szarságait.
VENUS IDŐSEBB BÁTYJA
Simán beszóltam neki. Már kiskoromban is.
- Ezt sosem felejtem el. - Igen.
Emeletes ágyunk volt.
Én aludtam felül, John meg lent. Épp morgolódott. „Bassza meg!”
- Igen. - „Nem is az apám. Rohadjon meg!”
És anyánál betelt a pohár. Bejött a szobába, elkapta John grabancát.
Johnnak akkoriban nagy, afro frizurája volt.
- Beleverte a fejem a radiátorba. - Kirángatta az ágyból.
Mondtam neki: „John, fogd be!”
- Igen. - Nem fogta be.
Egy nap ránéztem a vodkás üvegre. „Imádod ezt a szart.”
Megfogtam, és fejbe basztam vele.
Anya kikelt magából, kidobott otthonról.
Szerintem anya ezért költözött el Kaliforniába.
- Tettlegességig fajult. - Mondtam a fickónak, hogy megölöm.
- Venus meg… - Hallgatott, félrehúzódott.
Hallgatott, és addig nem is bújt elő, amíg anya Kaliforniába nem költözött.
Igen.
- De szerintem… - Tudtuk, hogy meleg.
- Mindenki tudta. - Azt nem tudtuk, hogy transz. Szóval nem…
- Nem igazán tudtuk értelmezni 1980-ban. - Nyolcvanban.
- Nyolcvanegyben. - Nekem teljesen eldurrant az agyam.
Emlékszem, felkaptam a bokájánál fogva, és fejjel lefelé fordítottam.
„Te nem vagy normális. Neked elment a kibaszott eszed.”
Számomra, amikor láttam,
hogy a Párizs lángjaiban
a nővérem elmagyarázta a saját szavaival…
„Nem vágyom másra, csak hogy szeressenek, megházasodjam,
és legyen egy házam, fehér kerítéssel.”
Amikor ezt meghallottam, elkezdtem megérteni.
De amikor megismertük a halála körülményeit,
elöntött minket a düh.
Igen.
Megmondom én, mivel kezdődött az egész.
Amikor az a seggfej megcsinálta azt az izét.
Csinált egy Off-Broadway-darabot.
Oldjuk meg Venus Xtravaganza rejtélyes megölésének esetét.
Ez feltépett néhány sebet. Ekkor döntöttük el.
Ennél a baromságnál mi tudunk jobbat.
Mindig is tudtuk, hogy mi történt, hol történt, mikor történt.
- Legalábbis azt hittük. - Igen. De azt nem tudtuk, ki tette.
Mostanában folyton előveszik a lezáratlan ügyeket.
És ha van DNS-nyom?
- Igen. - Ha ez lehetséges.
Ezt már rég meg kellett volna tennünk, de az Xtravaganzák még léteznek.
- Tudod? - Igen.
Mennyi esély van arra, hogy találkozunk valakivel tőlük, aki ismerte?
- Nem sok. - Kevés.
- De sosem lehet tudni. - Igen.
A személye miatt
szerintem vannak, akik hajlandóak lesznek segíteni nekünk.
- Megérdemli. Venus megérdemli. - Egyetértek.
- Igen. - Megtesszük, amit kell.
Mindig is tudtam, hogy lány akarok lenni.
Már hét-nyolcéves koromtól kezdve,
mindig is úgy éreztem, hogy szeretnék egy csinos hölgy lenni,
és részt akartam venni…
„PÁRIZS LÁNGJAI” ÚJRAVÁGOTT RÉSZLETEK
…divatbemutatókon.
De azoknak, akik nem tudnak elfogadni engem…
Szerintem azért van, mert nem akarják látni
és nem akarják megérteni.
„PÁRIZS LÁNGJAI” ÚJRAVÁGOTT RÉSZLETEK
A Házak?
Családok. Mondhatni.
Családok rengeteg olyan gyerek számára, akiknek nincs családjuk.
Ha valakit elutasít az anyja és az apja,
a családja,
elkezdenek keresgélni, amikor kiszabadulnak a világba.
Valakit, aki betölti az űrt.
Tapasztalatból tudom,
mert hozzám is jöttek gyerekek,
és belém kapaszkodtak, mintha én lennék az anyjuk.
Az anyám Angie Xtravaganza,
az apám pedig David Xtravaganza.
Épp betöltöttem a 15-öt,
és a többi Xtravaganza mind kedvelt engem,
és úgy döntöttek, ha én is Xtravaganza akarok lenni,
akkor versenybe kell szállnom egy bálon,
és ha elhozok egy díjat, akkor Xtravaganza lehet belőlem.
Az átlagember elmegy egy foci- vagy kosárlabdameccsre.
Nekik ez a szórakozás. A bál pedig a miénk. Készülünk a bálokra.
Több ideig készülünk egy bálra,
mint bárki más bármi másra.
- Pontosan. - A bál a mi világunk.
XTRAVAGANZA HÁZ
A KÖZELGŐ BALLROOM VERSENY PRÓBÁJA
Látod, hogyan fordul oldalra? Ne nézz oldalra, Chi!
- A szemünkkel sosem nézünk oldalra. - Úgy kellene…
A szemed a nyitja az egésznek.
Felejtsd el a versenyt, mindent! Az energiád a lényeg, és…
AZ XTRAVAGANZA HÁZ ANYJA
…ez itt.
Juan, mindent bele!
Juan!
Póz! Ez az!
Tökéletes koreográfiát akarok látni!
Syd Xtravaganza
Syd Xtrava… X mi? Xtravaganza!
Steph Xtravaganza, Steph Xtravaganza
Derrick, Derrick, Derrick Xtravaganza
Derrick, Derrick, ez az!
Igen!
Anya!
- Anya! - Xtravaganza!
Anya!
Oké, az utolsót elnézve készen álltok a bálra.
1999-ben csatlakoztam az Xtravaganza Házhoz.
De 15 évesen láttam először a Párizs lángjait
a transz bátyám házában.
Fordulópont volt az életemben.
Venus története a mi történetünk.
Sosem találkoztunk, de átérzem a helyzetét.
RÉSZLET A „PÁRIZS LÁNGJAI”-BÓL
Sokszor majdnem az életemet vesztettem,
de még mindig itt vagyok.
Szerencsés vagyok.
Belefáradtam már a sok sírásba. Ideje cselekedni.
NEW YORK, NEW YORK ÁLLAM
Sosem találkoztam Venusszal.
JOE LÁNYA, VENUS UNOKAHÚGA
Hét évvel azután születtem, hogy megölték.
- Hetedik emelet. - Gyere!
Amit tudok róla, azt a család mesélte, vagy a képernyőn láttam.
Valószínűleg most azt gondolja odafent: „Mi tartott ennyi ideig? Épp ideje.”
Remélhetőleg sok szálat ő mozgat odafentről.
Őszintén hiszem, hogy így van.
Összehozza a csapatot, ami előreviszi az egészet.
- Jillian! - Szia!
- Végre személyesen is találkozunk. - Szia!
- De jó, hogy végre megismerhetlek!
Én is nagyon örülök neked.
Szia! Joe vagyok.
- Igen! Hogy vagy? - Részemről az öröm.
- Én is örülök. - Jó, hogy végre találkozunk.
Ez egy csodálatos…
Igen. Milliónyi kérdésünk van.
- Igen? John? - Hogy vagy?
Jól vagyok. Nagyon örvendek!
Én is örvendek. Nagyon kedves tőled, hogy eljöttél.
Most tényleg csak a húgomra gondolok.
És…
kicsit elöntöttek az érzelmek.
- El tudom képzelni. - Igen.
Egyesek szerint mi nem törődtünk vele, ami nagyon távol áll az igazságtól.
Hallottam pár történetet a családról,
de sosem lehet tudni, amíg nem beszélünk személyesen a családdal.
Louie fogalmazta meg jól.
Azt mondta, ti vagytok Venus másik családja.
Szerintünk nagyon fontos, hogy a Házat is bevonjuk
az egész folyamatba.
Nem Venus volt az egyetlen a Házban, akit megöltek.
Többek között azért mentem ebbe bele, mert ez elősegítheti,
hogy a többi lány ügyét is megoldják.
Nagyon felemelő látni, hogy a családtagoknak fontos ez.
- Igen. - Van egy mondás.
„Néha azért esnek szét a dolgok,
hogy újrarendeződhessenek.”
Mi ezt próbáljuk elérni.
Jól van.
- Bárhova ülhetek? - Persze.
- Szia! - Hogy vagytok?
Gisele, ő a kisöcsénk, Louie.
Szia, Louie!
Jó reggelt, Gisele! Nagyon örvendek!
- Köszönöm, hogy eljöttek. - Köszönjük a munkájukat.
Egy ideje próbálják elérni…
ÜGYVÉD
…hogy újraindítsák a nyomozást a húguk ügyében,
és egy másolatot is szeretnének az ügyiratról.
De akadályokba ütköztek a rendőrségnél.
Hatalmas akadályokba.
Ez kissé meglep, mert a New York-i rendőrség
általában támogatja az áldozatok családját.
ÜGYVÉD ÉS TÁRSTULAJDONOS
Nyilván nem hasonlíthatjuk őket egy ügyfélszolgálathoz,
de az áldozatok családjával általában kifogástalanul viselkednek.
Semmilyen holmiját nem kaptuk vissza.
Soha.
- Én… - Egyedül csak a testét adták vissza.
Értem. Szóval…
- Akkor még megvan nekik az akta, ugye? - Persze.
- Igen. - Látni akarom azokat a dokumentumokat.
Reméljük, hogy segíthetünk ebben.
És ha szükséges, jogi lépéseket teszünk annak érdekében,
hogy megosszák önökkel az ügy iratanyagát.
Ebben szerepelnie kell a nyomozati lépéseknek,
amiket annak idején a nyomozók tettek,
hogy találtak-e DNS-nyomokat,
hogy volt-e olyan gyanúsított, akivel esetleg beszéltek,
és hogyan zárták le a nyomozást, amennyiben lezárták.
Hűha! Hát ez… Lenyűgöző!
A végén átadják nekünk az ügyiratot, én pedig végignézem önökkel.
Ez remélhetőleg elhozza önöknek a megérdemelt megnyugvást.
Igen. Ezt akarjuk. Ez lenne a lényeg.
Több választ kaptam ettől a fickótól két nap alatt,
mint az elmúlt 30 kibaszott évben. Elnézést kérek a kifejezésért.
Minden családban van egy egyéniség.
Nem baj az.
JERSEY CITY, NEW JERSEY ÁLLAM
Gyere!
JOHN FIA
Itt kezdődött számomra minden.
Ezen a sarkon. Mizu, haver? Hogy vagy?
- Minden oké. - Helyes.
- Figyelsz? Oké. - Figyelek.
Ezt figyeld! Megmutatom, milyen elképesztő volt ez itt.
- Itt lakott Priscilla néni a 342-ben. - Értem.
A 343 és félben lakott a nagyi.
- A Puerto Ricó-i ágról. - Igen, így van.
És itt forgatták a Párizs lángjait, ebben a lakásban.
És itt vigyázott rád Venus, amíg éjjel aludtam.
És itt laktunk mi.
Én, Joe bácsi, Louie bácsi és Frankie bácsi.
Venus is itt lakott egy kis ideig, de aztán átköltözött a nagyihoz.
Itt lakott az egész családom.
A nénikéim, bácsikáim, unokatestvéreim, barátaim.
Mindenki. Gyere! Megmutatom a nagyi házát.
Őrület!
Itt élek Jersey Cityben a nagymamámmal.
Ő áll hozzám a legközelebb a családból.
Egész életemben gondoskodott rólam,
lényegében a születésem óta.
Én vagyok az ő kicsikéje.
A széltől is meg akar óvni engem,
és nem szereti, ha férfiakkal vagyok.
Nem szereti, ha pasim van,
mert szerinte mind ki fognak használni,
bajba kevernek és fájdalmat okoznak.
Ezt nézd!
Stílusosan öltözködött.
Dühösnek tűnik.
„Mit keresek én itt? Nőnek kéne lennem.”
Na és itt mi van?
„Jersey City Városi Könyvtár.”
„1988. november 17.”
Pont azelőtt kapta ezt a kártyát, hogy megölték.
A születési neve szerepel rajta.
Nem Venus.
Utálta ezt.
A sírkövén is a halott neve szerepel.
Ezen remélhetőleg sikerül változtatnunk a testvéreimmel.
Jól van.
Ez jó dolog.
Mindjárt félreállok,
és leállítom a furgont.
Szerintetek meddig leszünk videóhívásban?
Nem sokáig.
Azért hívtalak, mert kaptam egy levelet
a New York Állami Anyakönyvi Hivataltól.
- Oké? - Értem.
- Mehet? Kinyitod? - Nem, nyisd csak ki te!
Milyen időtök van ma?
- Gyönyörű. - Kellemes.
Jól van.
Szerintem ez az, tesó.
Egyértelműen.
Ezt nézd!
Hadd nézzem!
Erre vártunk.
Igen, kettő van belőle. Nézd!
Mi van a tetején? Milyen kivonat?
„New York város. Anyakönyvi kivonatok.”
Rajtad van szemüveg.
„Anyakönyvi kivonatok, Egészségügyi Minisztérium, Manhattan.”
HALOTTI ANYAKÖNYVI KIVONAT
Olvasd fel!
„Az elhunyt neve:
…Pellagatti.”
- Rosszul írták a nevét. - Szarháziak!
„1988. december 21.”
Szerintem akkor nyilvánították halottnak.
Igen, és a helyszín: „264 West 46th Street”.
„Fojtogatás.”
- Igen. - Ez…
Tudjátok, mit? Én nem akarom…
Ez borzalmas, baszki.
Ez segíthet abban, hogy elintézzük a névváltoztatást?
- Segíthet? - Persze, abszolút.
Rengeteg adat van ebben, amire szükségünk van.
- A nyomozók nem mondtak el semmit. - Nem.
- Rejtély volt az egész. - Igen. Még tartott a nyomozás.
Nem érdekelte őket.
Na ja.
Rohadt szar érzés végigolvasni ezt.
Valaki megúszta a gyilkosságot, és ezt nem tudom megemészteni.
Zoomon már beszéltünk.
Szeretném tudni, hogy biztos mindent jól értettem-e.
Szóval volt egy húgotok, Venus,
aki 1988 óta nincs köztünk, igaz?
Így van.
Transznemű nő volt. Egy Ház, azaz választott család tagja.
Ti és a Ház ugyanazt szeretnétek:
posztumusz névváltoztatást.
Ez azt jelenti, hogy a halála után változtatnánk meg a nevét.
Igen. Mivel nagyon korán elragadták őt tőlünk,
mi, a testvérei, akiket hátrahagyott, úgy döntöttünk,
hogy megtesszük ezt a tiszteletére,
és megadjuk neki, amit ő maga is megtett volna:
megváltoztatjuk a nevét.
Ő Venus volt.
Igen.
A hivatalos névváltoztatásról kaptok majd egy hiteles másolatot.
És ha lesz még bármi, amin szeretnétek megváltoztatni a nevét,
akkor ez a hivatalos irat lesz az aduász, amit bemutathattok annak, akinek kell.
„Ez a hivatalos neve, szóval szeretnénk itt és itt kijavítani.”
Ez remek.
Nagyon örülök ennek, de aggaszt,
hogy lesz-e, aki hirtelen előáll, és problémázni kezd ezen.
Lehet, hogy simán megy majd, de lehet, hogy cirkusz lesz belőle.
Akárhogy is, megoldjuk.
A családjaként ez számunkra sem könnyű.
- Igen. - Van egy cégem, egy vállalkozásom.
Lehet, hogy nem kapok meg egy munkát azért, mert Venus a húgom volt?
Léteznek ilyen emberek.
- Igen. - Léteznek.
Apa, értem, mekkora súlya van ennek, és pontosan ezért csináljuk.
De amit most érzel azzal kapcsolatban, hogy ez árthat az üzletnek,
az az, amiért mások nem bújnak elő.
Nem könnyű szembeszállni a rendszerrel, de már a legelső bekezdés is…
- Erős, ugye? - Igen.
„Az érdekképviselet hatásköre.
Szeretnének poszthumusz névváltoztatást kérni testvérük,
Venus Pellagatti Xtravaganza számára, hogy megerősítsék a nemi identitását.
Tudatában vannak, hogy a TAA szervezet kijelölt ügyvédjének tudomása szerint
ez az első ilyen eset New Jersey-ben, és nincs bevett eljárás erre.
A TAA vállalta az önök képviseletét,
hogy előmozdíthassuk New Jersey transznemű és nembináris lakóinak jogait.
Ez egy stratégiai pereskedés,
mert a hatása túlmutathat a családjukon.”
Elég izgalmas belegondolni,
hogy felhívjuk a figyelmet erre a kérdésre, és változást érhetünk el.
Zöld a lámpa!
Öcsém!
Kihozza belőlem a Jersey City-i tempót.
BROOKLYN, NEW YORK ÁLLAM
Amikor tudomást szereztem O'Shae meggyilkolásáról,
letaglózott a hír.
Dühös vagyok, hogy újabb testvérünknek kellett meghalnia.
O'Shae oszlopos tagja volt New York fiatal, virágzó LMBTQ-közösségének.
A legjobbjaink közé tartozott.
Kreatív volt, derűs, és a legjobbat hozta ki a körülötte lévőkből,
és gyakran kifejezte az életszeretetét a táncon keresztül.
Aznap este is, amikor meggyilkolták.
Újra és újra gyászolnunk kell a közösségünk tagjainak elvesztését.
Ez kurvára fárasztó.
Ámen!
Elismerésem mindenkinek, aki eljött,
létrehozva együtt egy biztonságos teret,
ahol megpróbáljuk ezt feldolgozni és gyógyulni.
A vogue tánc nem bűncselekmény.
A vogue tánc nem bűncselekmény!
Ma táncolunk O'Shae tiszteletére.
- Igen! - Ez az!
- Mondd ki a nevét! - O'Shae!
A vogue tánc nem bűncselekmény
- A vogue tánc nem bűncselekmény - Nem
A vogue tánc nem bűncselekmény
HUDSON PRIDE CENTER EGY OTTHON / EGY HANG
Olyan világban nőttem fel,
amiben azt hittem, egyedül én vagyok ilyen.
AZ O'SHAE SIBLEY-TÜNTETÉS SZERVEZŐJE
Venus maga volt a megtestesült önbizalom.
Hálás vagyok, hogy megosztotta a történetét,
mert így én is képessé váltam arra, hogy megosszam a saját történetem.
Sokszor nincs erre lehetőség. Megvannak a közösségünk hősei,
de nem találkozhatunk a vér szerinti családjukkal.
- Heves természetű volt. - Igen.
Az volt. Megelőzte a korát.
Igen.
Szerencsések voltunk, hogy a fivéreiként…
GIA TALÁLKOZÓT SZERVEZETT JOSÉ DISLA XTRAVAGANZÁVAL,
AKI ISMERTE VENUST A 80-AS ÉVEKBEN.
Szóval ő ugyanúgy szerette Venust, mint mi mindannyian, és szenvedett.
Talán ez megnyugvást hoz neki.
- Sziasztok! - Szia! Louie vagyok.
- José. Örvendek! - Szia, José! Joe vagyok.
- Örvendek! - Nagyon örvendek!
- Hogy vagy? - Jól. Köszi.
Foglalj helyet!
- Kösz, hogy eljöttél, José. - Kösz, hogy hívtál.
Örülünk, hogy találkozhattunk.
Sokat gondolkodtam azon, mit mondanék nektek, ha személyesen találkoznánk.
Venus…
A családom tagja volt a Házban. Az unokahúgom.
Gyönyörű volt. Egy szabad lélek.
Vicces volt. És heves is.
Teljesen elfogadta önmagát.
A családtagok nem fogják fel, mekkora károkat okoznak.
Az Xtravaganza Ház olyanokból állt…
akiket megsebzett, hogy a családjuk mellőzte őket.
Venus is közéjük tartozott.
Én békére leltem az életben. Sok mindennel megbékéltem.
Harminc évvel ezelőtt nem gondoltam volna, hogy ilyen normálisan tudunk beszélgetni.
És őszinte leszek.
Rengeteg harag volt bennem,
pusztán amiatt, amiket Venus mesélt,
és hogy mennyire fájdalmas volt a számára.
Rossz dolgokat mondott a családjáról?
Nem kifejezetten rossz dolgokat.
Ezt nehéz elhinnem.
- Tényleg? - Igen.
Hogyhogy?
Mert csonka családból származunk.
A szüleink elváltak.
- Venus a nagymamánkkal élt. - Igen.
Olyan volt, mintha az anyja lenne.
A család többi tagjától nem érezte ezt a szeretetet.
A fivéreitől sem?
Azt mondja, senkitől.
Igen, és valószínűleg ezért keresett magának új családot
az Xtravaganzák körében. Ugye?
Igen.
Csak azt tudom mondani, hogy nem hibáztatom Venust,
mert honnan kapott szeretetet?
Honnan kapott elismerést, díjakat és virágokat?
De azt is el kell mondanom,
hogy a leghatározottabban állíthatom, hogy szerettem a nővéremet.
- Oké? - Nem arról volt szó, hogy nem szeretitek.
Biztos sokat nyavalygott, hogy megkeserítettem az életét.
Ez részben igaz lehetett, és hogy elutasítva érezte magát…
- Megértem. - Igen.
De ismertem, mielőtt még Venus lett volna,
a kisöccseként.
Mély testvéri kötelék fűz hozzá.
Oké?
És ez…
ez valódi volt.
És biztos, hogy akkoriban nem mindig fejeztük ki magunkat jól.
Hogy is érthetnék meg valamit, amiről semmit sem tudok?
Megértem a fájdalmát,
mert nagyon szeretett minket és a családját,
és szörnyen érezhette magát.
És nekem is beleszakad a szívem.
Mert bárki is tette ezt a nővéremmel,
elragadta őt tőletek,
és elragadta tőlünk is.
És őszintén átérzem a fájdalmatokat.
De egyvalami biztos.
A testvéreim nevében is mondom, hogy tagadhatatlanul szerettük őt.
Talán nem tudtuk úgy kimutatni, ahogy neki szüksége lett volna rá.
Ezt elfogadom.
De azt bizton állíthatom, hogy nagyon szerettem őt,
és ezt teljes szívemből mondom.
Én pedig hiszek neked. És tudod, miért? Mert itt vagy.
- Sokat jelent. - Fejlődünk az életben.
- Így van? - Igen.
- Abszolút. - Senki sem ússza meg a fejlődést.
Szóval ezen a környéken lakott.
- Igen. - Igen.
Számomra személyes ügy itt lenni.
Beleásni magam abba, hogy ki volt Venus, és min ment keresztül.
Itt van, 343 és fél.
- Jézusom! - Ez komoly? És fél!
- És fél. - És fél.
Nulla egész öt.
- Szóval ez volt az otthona. - Ebben a házban lakott.
Itt nevelkedett.
RÉSZLET A „PÁRIZS LÁNGJAI”-BÓL
Elképesztő érzés itt lenni 34 évvel azután, hogy megölték.
Sok minden megváltozott, de közben sok minden nem.
Mit jelentett Puerto Ricó-inak, olasznak és transznak lenni.
Hogyan lett az otthona egy menedék?
Hogyan lett a hálószobája egy hely, ahol elképzelhette,
hogy egyszer majd létezhet egy ilyen ember, mint te.
Igen.
Mennyire fontos ez!
- Igen, imádom. - Ez nagyon fontos.
- Tudjuk, hogy fontos. - Így van.
De ahhoz, hogy a többi közösség is elismerje…
Így van.
Hogyan tehetjük emlékhellyé?
Beszélnünk kell a megfelelő emberekkel.
Igen.
Nézzétek ezt a sok x-et!
- Oké. - Xtravaganza!
Oké.
„Mi a gond, Pedro?”
- „Megszenveded.” - „Megszenveded?”
Mi bajod van, Pedro? Megszenveded?
Valamilyen pszichológiai változáson mész keresztül?
„PÁRIZS LÁNGJAI”
- Inkább mégis férfi lesz. - Inkább mégis férfi leszel?
Simítsd meg a bőröm, drágám!
Simítsd végig, édesem!
Simítsd végig mindenhol!
Oké? Ez már sok neked.
JERSEY CITY, NEW JERSEY ÁLLAM
Egy táskát keresek, amit sok évvel ezelőtt tettem ide.
Benne volt a szöges cipőm meg a baseballkesztyűm.
Kacatok Kaliforniából, ahol baseballoztam.
És voltak benne fotók apámról,
és egy ajándék, amit Venusnak vettem
karácsonyra.
Ez volt az első női holmi, amit neki vettem.
Egy Halston üvegcse nőknek.
Egy parfümszóró üveg.
Halston. Nem tudom, gyártják-e még.
Nem voltunk eleresztve anyagilag, de volt egy kis pénzem.
Tetszett volna neki.
Becsomagoltam, betettem a fa alá, aztán…
megtörtént a szerencsétlenség.
Abban az évben nekünk nem volt karácsony.
Mindig mondogattam neki:
„Kérlek, nagyon vigyázz magadra! Őrület, ami az utcán megy. Ez New York.”
Kokainháborúk.
Nagyon ijesztő volt.
Idén már 1734 embert öltek meg New Yorkban.
Sosem volt ilyen magas az emberölési ráta, mint 1980-ban, és újabb felhívások…
Mióta megjelent a crack,
és lőtérré változtatta az utcákat,
a gyilkosságok és más erőszakos bűncselekmények száma
az egekbe szökött.
Félünk a metrón nappal. Éjszaka fel sem merünk szállni.
Egy pasival voltam, aki megérintett odalent.
Érezte, látta, és teljesen kiborult.
Azt mondta: „Te kibaszott buzi!
Abnormális vagy.
AIDS-es vagy, és engem is meg akarsz fertőzni.
Megőrültél? Homokos vagy. Ki kéne nyírjalak.”
Ilyesmiket mondott.
Halálra rémültem, és kiugrottam az ablakon.
Felkaptam a táskám, és kiugrottam.
Ő volt a legnagyobb bizalmasom.
Hiányzik. Bárhová megyek, mindig hiányzik.
Ő volt az első számú lányom a Házunkból.
„PÁRIZS LÁNGJAI” ÚJRAVÁGOTT RÉSZLETEK
Mindig mondtam neki, hogy túl kockázatosan él.
„Túl vakmerő vagy az utcán. Bajod fog esni.”
De Venus ilyen volt.
Nem félt semmitől. Simán beült egy idegen autójába.
Mindig azt csinálta, amit csak akart, hogy megszerezze, amire vágyott.
A nyomozók mutattak egy képet a holttestéről,
és nekem kellett értesítenem a családját.
Emlékszem, amikor anyám felhívott.
Azt mondta: „Menjetek át nagyanyádhoz! Szörnyű dolog történt.”
Apámnak akkoriban kombija volt. Mindannyian…
elnémultunk.
Egy szót sem szóltunk, amíg…
amíg oda nem értünk az orvosszakértő irodájába,
és ott beszéltünk.
Én, Joe és apám.
Azt mondta: „Menj be az öcsédhez!”
„Rendben.”
Elmentem az orvosszakértővel.
Megkértem, hogy mutassa meg a kezét, mert Venusnak volt egy folt a kezén.
Héja alakú.
Láttatok már héját?
Valami gyógyszer okozta kisbaba korában. Agyhártyagyulladásra kapta. Ráömlött.
Megégette a bőrét, és héja alakúra gyógyult.
Megkértem, hogy mutassa meg a kezét.
„Hadd nézzem meg!”
És ott volt.
Tudtam, hogy ő az.
Ez olyasmi, amire nem szívesen emlékszem vissza.
Senki sem akarja látni a húga bomló testét.
Igen.
Szörnyű.
Amit kerestem, azt nem találtam meg.
Ez szívás.
Azon gondolkodtam, hogy fiatalabb koromban
mindig úgy éreztem, hogy Venus mellett biztonságban vagyok.
Meséltem, hogy anyám kivitt minket a kocsiba,
amikor veszekedtek, és kint kellett aludnunk.
Venus, még olyan fiatalon is
védelmezett és magához ölelt engem.
Előttem van, mintha csak tegnap lett volna.
Hogy érzed magad?
Megvagyok. Szeretném tudni, mi a helyzet.
Végre tudjuk meg az igazságot.
Ezerrel zakatol az agyam.
Készen állsz?
Szörnyű a kávé. Most szólok. Ihatatlan.
A sors fintora, hogy mára esett a találkozónk,
mert ma 34 éve történt az egész.
- Ugye? - Így van.
Ez egy elég hosszú és bonyolult folyamat volt számunkra.
Nem tudtuk megszerezni a teljes ügyirat másolatát.
Amit viszont igen, és ezt ma át is adjuk,
az egy átfogó összefoglaló a nyomozásról,
de olyan részletek is kiderültek az aktából,
amiket nem lesz könnyű hallani.
Venus testére a Fulton Hotelnél találtak rá.
Egy matrac alatt volt.
Egy kockás sál volt szorosan a nyaka köré csavarva.
Kötözéstől származó nyomok voltak a csuklóján,
ami megerősíti, hogy meg volt kötözve, mielőtt megölték.
A holttestét egy takarítónő találta meg, akit a rendőrség kihallgatott.
A rendőrség kihallgatott több alkalmazottat is a hotelből,
de a lényeg az,
hogy a gyilkosság időpontjában
nem volt gyanúsított,
így a nyom itt kihűlhetett.
1990 februárjában
a rendőrségnek sikerült beazonosítania egy Robinson nevű személyt.
Az ő neve úgy merült fel,
hogy börtönben ült Nassauban nemi erőszak miatt.
Ez a Robinson nevű fickó
felhívta a nyomozót, aki letartóztatta Nassau megyében,
és bevallotta a nyomozónak,
hogy megölt egy prostituáltat
egy manhattani hotelben.
A nyomozati anyagban nem szerepel,
hogy „megfojtottam őt”.
Csak annyi, hogy „megkötöztem”,
illetve azt mondta:
„Amikor úgy láttam, hogy meghalt,
rátettem egy matracot, hogy elrejtsem a testét.”
Aztán a vallomás után egy-két nappal felakasztotta magát.
Ez nem fér a fejembe.
Börtönben ül nemi erőszakért.
Miért vall be egy gyilkosságot, ha nemi erőszak miatt ül?
- Létezik olyan, hogy lelkiismeret. - Valóban?
- Igen. Ezt gondolom. - Így gondolod?
Nem fér a fejembe, hogy a fickó börtönben ül, és ti olyan naivak vagytok,
hogy szerintetek, aki nemi erőszak miatt ül…
John, szerinted nem fordulhat elő ilyesmi? Megesik.
- Szerinted nem akarják… - Esetleg…
Igen, esetleg öngyilkos lesz, de nem vall be egy gyilkosságot.
Mármint nyilván
olyasmit mondott, amit csak a gyilkos tudhat.
Hol élt a fickó?
- Ennél több részletet nem tudunk. - Ezt nem tudják?
Azt mondom, ami a rendőrségi aktában szerepel.
Nem tudom, mi igaz és mi nem, de abban teljesen egyetértek önnel,
hogy rendkívül szokatlan,
hogy egy fickó, aki nemi erőszak miatt van börtönben,
bevall egy gyilkosságot.
Talán már tudta, hogy öngyilkos lesz.
Igen, lehet.
Szerepel olyasmi az aktában,
hogy tárgyi bizonyíték alapján
gyanúsítottak meg bárkit?
Russo hadnagy azt mondta,
hogy az önök megnyugtatására a rendőrség újranyitja az ügyet,
és megvizsgálják, hogy van-e megerősítő bizonyíték.
Például van-e DNS-nyom.
Felkeresik az orvosszakértőt,
hogy ő talált-e DNS-t vagy egyéb más bizonyítékot.
Tegyék azt, amit önök jónak látnak,
de szerény véleményem szerint
ez alátámasztja majd, amit már tudunk: hogy ez a fickó összevitatkozott vele,
elfajult a helyzet, és végül megfojtotta.
Én nem tudtam…
hogy meg volt kötve a keze. Én nem…
Jesszusom!
A fenébe!
Egy faszfej kellett legyen a csávó, mert Venus amúgy is pici volt.
Egy igazi szarházi.
- Gyáva féreg. - Igen, az.
Pontosan. Ezt mondom.
Venusra is mérges vagyok.
Megmondom én, mi volt. Crackezett.
Cracket szívott.
- Igen. - Szeretett bulizni.
Akkor is ember volt. Ez nem számít.
Mindegy, hogy mit csinált, ő akkor is egy ember volt.
- Senki sem érdemli meg ezt. - Mindenkinek vannak gondjai.
Én már csak tudom.
Látni akarom az aktát.
Látni akarom.
- Dehát ez… - Tudom.
John, mármint… Mit akarsz még látni?
- Akkor is látni akarom. - Hát én nem.
- Ti azt csináltok, amit akartok. - És aztán?
- Egyetértek. - Túl sok az ellentmondás.
Megvan a fickó neve. Tudják, ki volt.
- Ő tette. - Istenem!
- Mi derülne még ki a nyomozásból? - Ez visszahozná Venust?
Mondtam már. Ő nem jön vissza.
Ez is valami, John. Ez fájdalmas számomra.
- Értem. Rendben. - Nem bírom végigcsinálni.
- Oké? - Megtudtuk, amit akartunk.
Tudjuk, ki tette.
Megértem az álláspontodat,
de ez fel fog emészteni.
Amit még megtehetünk, hogy megemlékezünk Venusról.
- Nézd ezt a gyönyörű naplementét! - Igen.
Igen, tényleg gyönyörű.
- Azt a mindenit! - Jersey City.
Igen.
- Gyönyörű. - Hadd nézzem meg még egyszer!
- Részemről megvagyunk. - Részemről is.
A húgom elvesztése…
legyengített.
Ez az igazság. Legyengített.
Mind megbánunk dolgokat. „Mit rontottam el?”
Jobban aggódtam azon, hogy mit gondolnak rólam, mint róla.
Találkozom a húgom egyik barátjával.
Meg akarom kérni,
hogy mesélje el most a sztorikat,
amikről nem tudtam.
Talán ez…
segít jobban megérteni a húgomat.
Venusnak csak fivérei voltak. Ha lett volna nővére, az te lennél.
Megbízott benned, és elmondott olyasmiket is, amiről mi nem tudtunk.
Szeretném megtudni,
hogy milyen…
milyen volt vele lenni, vele lógni.
Venus szerette a fivéreit,
de velem máshogy érezte biztonságban magát.
Volt egy szobája a lakásomban.
Ő alakította így.
Ez a szoba volt az ő békés kis zuga, ahova elmenekülhetett.
Sosem kulccsal jött be, mindig a tűzlépcsőn,
de jól érezte ott magát.
- És… - Ez őrület. Érted, mire gondolok?
A helyzet az, hogy imádtam ezt az őrült csajt.
- Oké. - Nem volt gond.
Talán a családja piszkálta volna ezért,
vagy ő úgy érezte volna, hogy piszkálják.
- Piszkáltuk. - Ez a különbség.
De Venus szerette a fivéreit és a családját,
és egyértelművé tette, hogy szeret téged, John.
Tényleg így volt.
Sokszor szarul bántam vele.
Nem is azért, hogy megedződjön, csak…
Sok szarságot csináltam, amivel ártottam neki.
Mikey kisbaba volt. Mondtam Venusnak, hogy fizetek neki, ha vigyáz rá.
De hozzátettem:
„Ha kiviszed a gyereket, ne öltözz nőnek!”
Ezt mondtam neki, szóval…
Most már gáznak érzem ezt, hiszen ő úgy volt önmaga.
De tiszteletben tartotta. Melegítőnadrágot és pulcsit húzott,
összefogta a haját, és betette Mikey-t a babakocsiba.
Hát szóval…
Nem mondunk ilyet. Nem kellett volna ezt mondanom, de megtettem.
- Hoztál fényképeket a húgomról? - Igen.
Ez egy nagyon jó kép.
- Igen, az. - Mutasd csak!
Nagyon cuki.
- Ez egy bálon készült? - Igen.
Emlékszem, amikor belekóstolt abba,
hogy milyen drag queenként színpadra lépni,
és elkezdtünk beszélgetni a nevekről.
Kitalálunk párat.
Ilyeneket, hogy Kicsi, Picike, Mogyoró,
de mondtam, hogy ezek tök hülye nevek.
És folyton beugrott a Venus című dal.
Azt hiszem, Frankie Avalontól. Mondom: „Mit szólnál a Venushoz?”
Felcsillant a szeme, és azt mondta: „Ez nagyon jól hangzik!
Én különleges akarok lenni.”
Azt mondta: „Ez lesz a nevem.”
Így választotta ki ezt a nevet.
És nagyon passzolt hozzá, mert tényleg különleges volt.
Igen.
És ez…
ez az ő neve.
„PÁRIZS LÁNGJAI” ÚJRAVÁGOTT RÉSZLETEK
Szerintem ez az eleje.
Át kell bújtatnod a nagy fejed ezen a pici lyukon.
És megszületik.
Tükröm, tükröm, mondd meg nékem…
Ki a fem queen a vidéken?
Igen, úgy érzem,
a ballroom önbizalmat adott ahhoz, hogy igazán megmutassam magam.
Amikor a bálteremben vagyok,
felszegem az állam, kihúzom magam, előre szegezem a tekintetem.
Ebből sok mindent magammal viszek a báltermen kívülre is, hogy védjem magam.
Megtanította, hogyan legyen magabiztos, amikor New York utcáin sétálok.
Bárhová megyek, ügyelek rá,
hogy maximálisan mindent beleadjak,
amikor vonulok.
- Helló! - Syd! Hogy vagy?
Jól vagyok.
Úristen! Hol van Amara?
Ott van. Ez az.
Helló!
Olyan rég láttalak!
Tudom!
RÉSZLET A „PÁRIZS LÁNGJAI”-BÓL
Felhívott Decker nyomozó a New York-i rendőrség megoldatlan ügyek osztályáról.
- Újra elővették az ügyet. - Nagyszerű!
Felmerült, hogy elveszhettek bizonyítékok,
akár a rendőrségi raktártűznél, akár a Sandy hurrikán alatt.
Elő tudott keresni három tárgyat, köztük a kötelet is, amivel megkötözték.
És amikor felboncolták a gyanúsítottat,
DNS-mintát vettek tőle egy úgynevezett mintagyűjtő kártyán.
A rendőrség meg tudott szerezni egy darabot a kártyából.
Tesztelni fogják mindkettőt, hogy van-e egyezés.
Ezzel nem lehet majd vitatkozni.
- Ha egyezik, megvan a válasz. - Igen.
Nézze…
- Ms. Deanna, hálásan köszönöm! - Nincs mit.
Hihetetlen.
Ez hihetetlen.
ÉSZAKI VONAL
Honnan jött az ötlet, hogy emlékhellyé nyilváníttassák a házat?
Venus Xtravaganza egy transz nő volt, az Xtravaganza Ház tagja.
A korai szakaszban csatlakozott a Házhoz,
az alapítás környékén.
Nagy múlttal rendelkezik a ballroom kultúrában is.
Venus Puerto Ricó-i és olasz volt,
és New Jersey-ben, Jersey Cityben élt.
Itt nőtt fel Venus Xtravaganza.
Lényegében egy transz nő volt,
aki inspirált és hatással volt egy egész kultúrára és generációra.
Engem és sok más lányt is inspirált.
Divatteremtő és úttörő személy volt a közösségünkben.
Ha nyilvánosan elismernénk a világ előtt,
azzal igazságot szolgáltatnánk az Xtravaganza Háznak,
a családjának és Venusnak,
a transz és a meleg közösségnek.
Mindnyájunknak.
És ha egyvalamit hallania kell a közösségünknek, az ez:
„Neked is jár egy otthon.”
Rendben. Köszönöm szépen ezt a nagyon szenvedélyes indoklást.
Átbeszéltük. Szerintem minden kritériumnak megfelel.
Készítek egy indítványt, és javasolni fogom a tervezőbizottságnak.
Gratulálok!
- Hogy vagy? - És te?
- Jól. Én is örülök. - Örülök, hogy itt vagy.
- Megnézitek, milyen? - Igen.
Ezt nézzétek!
„A nevet javítottuk Venus Pellagatti Xtravaganzára,
amelyet az elhunyt az élete során használt,
azonnali hatállyal.
Elrendelve 2023. augusztus 29-én.”
A születésnapomon!
- Tényleg? - Igen.
- Hát ez csodás! - Ugye?
Ilyen még nem volt.
Amennyire én tudom, ilyen még nem volt.
- Szóval ez korszakalkotó. - Egy kicsit.
- Nem is, mert nagyon! - Nagyon.
Ezt a bírósági végzést Hudson megyében adták ki,
de mindenhol érvényes az Egyesült Államokban.
- Oké. - Egész New Jersey-ben.
Mindenhol, ahol hatályos egy ilyen bírósági végzés,
ami a legtöbb helyre igaz.
Szinte minden helyre vonatkozik.
Csináltassunk neki egy új sírkövet!
És ezen kívül módosíttatnám a nevét a halotti anyakönyvi kivonatban is.
Tartozunk neki ezzel.
Szerintem azt szeretné, ha én intézném el, mert a szülinapomon történt.
A szülinapodon.
Szerintem üzenni akar valamit.
- Ez hihetetlen. - Ugye?
Úgy könnyíthetjük meg mások számára, hogy kövessék a példánkat,
vagyis úgy teremthetünk ebből precedenst,
ha írásbeli határozat kiadását kérjük a bíróságtól,
amit aztán megpróbálunk közzétenni.
Részünkről mehet. Ezt bekereteztetem.
Megy a többi mellé a falra, a Baltimore Oriole,
a New York Knicks és a többi királyság mellé.
A Knickset szedd le! Mondjuk a te otthonod, a te dolgod.
- Indianapolis Colts. - Sok szín van lent.
- Nagyon színes lesz. LMBT-póló. - Ez az LMBT-pólód.
Istenem, apa!
- Csapj bele! - És így minden megvan.
- Hát ez zseniális! - Igen.
RÉSZLET A „PÁRIZS LÁNGJAI”-BÓL
Egy fiatal, harsány, Greenwich Village-i önjelölt transz dívából
érett fiatal hölggyé váltam, aki bálokon versenyez.
„PÁRIZS LÁNGJAI” ÚJRAVÁGOTT RÉSZLETEK
Szeretnék belevágni
a hivatásos modellkedésbe.
Remélem a legjobbakat.
De ha ez nem jön be, sosem lehet tudni…
talán egyszer találkozom egy milliomossal, és körbeutazzuk a világot.
Szívesebben kezdenéd el a karriered külföldön,
vagy inkább New York Cityben?
Szeretnék, ha Európában veszíteném el a high fashion-szüzességemet.
- Oké. - Párizsban.
Párizsra castingolnak a hét végén, valószínűleg csütörtökön,
szóval bármelyik nap felhívhatnak, hogy üljek repülőre én is.
Igen.
Csomagoljak össze, és várnak a nemzetközi munkák.
Az csodálatos lenne.
Az európai útra készülve új személyit kellett csináltatnom.
Még mindig a halott nevem szerepel benne,
szóval a világ jogilag még mindig ezen a néven ismer:
- Ez lesz rajta. - Ne! A név, amiről nem beszélünk.
- Istenem! - Fogadni mernék.
Őszintén szólva úgy érzem, vannak lányok, akiket ez kiborít.
A szüleim még mindig a halott nevemen szólítanak, szóval ez nagyon…
Komolyan?
Ez tényleg nagyon…
Vicces, mert nőként lépek be hozzájuk,
szóval ez olyan,
hogy „és majd ha melleim lesznek, akkor is így fogtok szólítani?”
Én azt hiszem, eléggé be lehettem gőzölve,
mert nem is értem, mi történt velem, de azt mondtam,
hogy engem senki sem hívhat így.
És sosem tették.
John felhívott, és elmesélte, hogy Venus neve most már hivatalosan is
Venus Pellagatti Xtravaganza, szóval ezentúl mindkét nevét viseli.
- Ez már hivatalos. - A sírkövet is lecserélték?
- Le fogják. - Ez egy óriási lépés.
Igen.
Szerintem gyönyörű, hogy a családja meg akarja adni neki ezt a tiszteletet.
- Abszolút. - Együtt, egy családként.
- Beszéltem Decker nyomozóval. - Tényleg?
Azt mondta, van egy rossz híre. Kérdeztem, hogy miről van szó.
Az első DNS-minta, amit tesztelésre küldtek, visszajött,
és kizárta, hogy ez a Robinson nevű gyerek…
Nem egyezett a mintával, amit a körme alatt találtak.
- Szóval lezáratlan marad az ügy. - Ez kurva gáz.
Nem fogja lezárni. Újranyitották.
- De én sosem… - Ez…
Amikor eljöttünk Jim irodájából… Én is szeretném már ezt lezárni.
- De én megmondtam. - Igen. És örülök neki.
Azt mondtam: „A picsába ezzel! Nem érdekel.”
Én 98%-ban biztos voltam benne, hogy az a fickó tette.
- Persze. Igen. - Ezt nem hiszem el. Ez olyan…
Igen. Én elhiszem.
- Megvan a DNS-minta, ugye? - Igen, van valamennyi.
Nincs valami adatbázis?
Én is ezt kérdeztem. „Nem tudjátok lefuttatni valami programban?”
Pontosan.
De ez is kétesélyes, mert…
- Megtehetjük? - Nem tudom. Meg kell kérdeznem.
- Ez szar ügy. - Igen, gáz.
- Gáz. - A gyilkos szabadon járkál.
Reménykednünk kell, hogy szerepel az adatbázisban,
elkövetett valamit, vagy ilyesmi.
Nem feltétlenül. Családfakutatás miatt is szerepelhet valaki.
- Igen. Ancestry.com. - Ancestry.com.
- Feltöltik a DNS-üket. - Igen.
- Így is meg lehet találni valakit. - Sosem lehet tudni.
- Hadd végezzék a dolgukat! - Igen.
Újra beszélnünk kell Jimmel, hogy mi legyen a következő lépés.
Ennyi. De ez olyan, mint egy soha véget nem érő…
Sosincs vége.
Csak telnek az évek, és szar se változik.
Biztos nagyon nehéz lesz szembesülni vele,
hogy talán mégsem úgy történt a dolog, mint ahogy eddig hitték.
De a cél érdekében szeretném, ha értenék, hogy habár a tesztek kizárták,
hogy a gyanúsított DNS-e szerepelt a tesztelt minták között,
nem történt ennél több.
Egyik sem döntő bizonyíték.
Senki sem tudja megmondani
a levett DNS-minták alapján,
hogy hogyan tárolták, hogy károsodott-e.
Rengeteg kérdés merülhet fel.
Például biztos, hogy a minták egy részén többféle DNS is szerepel.
Úgy tudom, tudják, hogy mintát vettek Venus körme alól is.
Illetve a sálról is, amiről feltételezik, hogy azzal fojthatták meg,
de ezt sem tudják biztosan.
Szóval ez nem jelenti azt, hogy a jelenlegi gyanúsított ártatlan.
Azt végképp nem bizonyítja, hogy bűnös.
Azt jelenti, hogy az új csapatban van egy egészséges mértékű kétkedés,
és mindenképp átnézik a régi csapat munkáját.
Én csak…
Megint csak úgy érzem, hogy rengeteg hatalmas lépést tettünk,
és nagyon hálás vagyok mindenkinek.
Csak kezdem úgy érezni,
hogy talán sosem tudom meg, ki tette.
Szerintem nem fogjuk megtudni.
Ez fájdalmas, de nagyon fontos,
hogy felemeljük a hangunkat egy olyan emberért, mint Venus,
és ez önmagában megelégedéssel tölt el,
és sokkal szebbnek látom…
az egész életet,
mert vannak emberek, akik szeretnek és támogatnak minket,
fivérek, akik szeretik a testvérüket.
Nagyon inspiráló számomra látni, ahogy összefogtatok emiatt.
Mindaz, amit azért tettek,
hogy felhívják a figyelmet az ügyre,
és hogy segítsenek az egész közösségnek,
sokkal fontosabb kiegészítése mindannak, amit Venus hátrahagyott,
mint szinte teljes bizonyossággal rájönni, hogy ki a felelős a haláláért.
Remélem, hogy a fájdalmat,
hogy nem tudhatják egészen biztosan, ki tette ezt vele,
felülmúlja az a sok jó, ami abból származott,
hogy közösen megemlékeztek róla, és arról, hogy milyen fontos volt.
Köszönöm, Jim.
Ez nem azt jelenti, hogy reménytelen, de nagyon nehéz.
VÁROSHÁZA
„23-070-es városi rendelet:
Műemlékvédelmi felülvizsgálati eljárás.
Venus Pellagatti Xtravaganza, 8th Street, 343 és feledik ház.”
Közmeghallgatás a rendeletről.
Ha bárki szeretné, hogy meghallgassuk,
fáradjon fel a pódiumra, és mondja el a nevét a jegyzőkönyvhöz.
Jó napot! A nevem Amara Velasquez Xtravaganza.
Hogy vannak, képviselők?
„Azért vagyok ma itt, hogy tisztelegjek a nővérem,
Venus Pellagatti Xtravaganza előtt.
Venusszal mindketten latina transz nők vagyunk,
Puerto Ricó-i és olasz származásúak, fontos számunkra a hiteles önkifejezés,
és az Xtravaganza Ház tagjai vagyunk.
Ha Venus házát állami és nemzeti emlékhellyé nyilvánítanák,
az megmutatná Amerikának, hogyan kell ünnepelni a queer embereket.
Nagyon fontos a transz emberek számára,
hogy képviseltetve legyenek a társadalomban,
és hogy a minket kormányzó rendszer befogadja és támogassa őket.
Szükségünk van queer történelmi helyekre,
hogy visszatekinthessünk mindarra, amiért harcoltunk,
és amiért a mai napig harcolunk.”
Ami a húgommal történt, az tragikus.
Ha önök most igennel szavaznak,
az egy lépés lesz a helyes irányba.
Épp történelmet írunk.
Ez reménysugár lehet azok számára,
akiknek szükségük van ránk, mindannyiunkra, hogy kiálljunk értük.
Ez a kezdeményezés rendkívül fontos.
Nem csak a latin-amerikai származású transz nőkről szól, mint Venus,
vagy a fekete transz nőkről. Nem csak az LMBTQ emberekről.
Hanem önökről is.
Mert egyikünk sem lehet szabad, amíg nem vagyunk mind szabadok. Köszönöm!
Szeretném elmondani, hogy nem ismertem ezt a történetet,
amíg be nem nyújtották a javaslatot.
De elismerésem az összes mai felszólalónak,
mert ez könnyűnek tűnik.
De nem az.
Nem könnyű kitenni magunkat mindenféle támadásnak,
szóbelinek, fizikainak.
Ez nem könnyű.
Le a kalappal mindannyiótok előtt.
Ha támogatjuk a sokszínűséget, akkor tényleg támogassuk.
Ne legyünk válogatósak abban, hogy mi az, amit el akarunk fogadni.
A 23-070-es városi rendelettel kapcsolatos közmeghallgatás lezárása.
Prinz-Arey képviselő.
Igen.
- Boggiano képviselő. - Igen.
- Saleh képviselő. - Igen.
- Solomon képviselő. - Igen.
- Gilmore képviselő. - Igen.
- DeGise elnök. - Igen.
Megszavazva 6-0 arányban.
Ridley, Rivera, és Watterman a képviselő-testületből…
Gratulálok!
Menjünk bulizni!
Bulizunk! Kíváncsi vagyok, milyen lesz. Alig várom.
Ha Venus itt lenne, elhozná a legnagyobb díjat.
Indulunk a bálba.
Talán találkozom ma este Hamupipőkével.
Igen? Mit fogsz kezdeni az üvegpapuccsal?
Megnézzük, melyik passzol.
Hova mész? Szerintem erre kell menni.
Menjünk a fények felé!
Gyönyörű vagy!
Ez tényleg lenyűgöző. Nagyon…
Ez…
Még mindig gyászolok.
Ez nem fog változni.
De én…
Most már sokkal több mindent értek,
mint mielőtt ez a folyamat elkezdődött,
mert találkozhattam egy csomó jó emberrel.
Nagyon jó emberekkel.
És ők segítettek, hogy sokkal jobban értsem az egészet.
Venus különleges ember volt.
Nagyon büszke vagyok rá. Mindarra, amit tett, amit elért.
Bárcsak többet tehettünk volna érte!
Mindig azt hisszük,
hogy majd holnap lesz idő beszélgetni, holnap majd megcsináljuk.
De ha valaki számára a holnap soha nem jön el,
azzal rettenetesen nehéz megbirkózni.
Bárcsak itt lenne!
RÉSZLET A „PÁRIZS LÁNGJAI”-BÓL
Először is elmondanám neki, hogy sajnálom.
- Szia, drága! De jó újra látni! - De rég láttalak!
- Hogy vagy? - Jól.
- Ülj le! - Rendben. Máris.
Csak nyugodtan!
Így jó lesz?
Igen. Csak hadd fordítsalak el egy kicsit. Gyere feljebb!
Feljebb? Jó.
- Hogy kényelmes legyen. - Igen.
Kezdjük, Venus!
Épp meséltem valakinek,
hogy idén novemberben leszek 22 éve tiszta és józan.
San Franciscóban voltam, és meg akartam szűnni létezni.
És nem tudtam, mit fogok csinálni.
Lehunytam a szemem, és láttam, ahogy Venus beszél hozzám.
Éreztem.
Éreztem, hogy azt mondja:
„Nem adhatod fel. Segítséget kell kérned.
Szükség van rád.”
És így is volt.
Tudod?
Gyönyörű lett, Jas!
Minden a helyére kerül.
Mondtam nekik is. Végre megkapja a rózsáit.
- Igen. Imádom. - A virágait.
A házat emlékhellyé nyilvánították.
- Ez csodálatos dolog. - Igen.
Próbáltunk mindent megőrizni eredeti állapotában.
Volt, amit nem lehetett.
Azt a rohadt!
- Találtam valamit javítás közben. - Tényleg?
- Igen. - Ez egy bross.
- Venusé volt. - Megnézhetem?
Emlékszel rá? Venus régen hordta ezt.
- Várjunk csak! - Egy falban találtuk.
- A nagymamátoké volt. - Sosem láttam.
Venus eltörte, rátette valamire,
nagyanyátok meg őrjöngött.
- Emlékszem erre. - Hadd lássam!
- Igen. - Őrület!
Meg akarom nézni.
Ezer éve volt.
- Gyönyörű. - Lefotózom.
- Vidd magaddal! A tiéd. - Köszönöm.
Nagyon köszönjük!
Tényleg.
Xtravaganza vagy, és te vagy a Ház anyja,
és szeretném, ha ez a tiéd lenne.
Köszönöm!
Nagy becsben fogom tartani.
Egy család vagyunk, és mindig számíthattok ránk.
Csak szóljatok!
Ez a két család létezhet egymás mellett,
hogy egy még nagyszerűbb emberi lényt hozzanak létre.
Venus Pellagatti Xtravaganza otthona
most már a mi otthonunk.
Gisele, gyere! Legyél rajta!
Nagyon köszönöm! Hálás vagyok.
Ez az! Legyen rajta mindenki!
- Gyerünk! - Jillian, gyere! Helen, te is!
- Gyertek! - Gyere, Jill!
Venus!
- Igen, X! - Oké, figyelj! Szerintem már tag vagyok.
- Venus! - Venus!
Szuper. Igen. Ez az!
Ez az!
Venus Pellagatti Xtravaganza emlékére
1965. május 5. - 1988. december 21.
Venus ügye jelenleg is lezáratlan,
és folyamatban van a gyilkossági nyomozás.
Hadd halljam a hangotokat, Jersey, Venus Xtravaganza nevében!
Boldog transznemű láthatóság napját!
Ma és minden egyes nap számítanak a transz életek, bébi!
Tapsoljatok nekem
Tapsoljatok Tapsoljatok nekem
Látni akarom
Csak nekem
A fivérem, Syd Xtravaganza
A transz férfi
Bárki beszállhat
A merész
A régi módon merész
Mutasd, milyen volt régen, Syd
Mutasd, milyen volt
Az egyetlen és utánozhatatlan
Syd Xtravaganza
Ha a vogue-ról beszélünk
Itt van az apám, José Xtravaganza
Mutasd, hogy csinálod, apa
Nagy tapsot José Xtravaganzának
Jól van
Amara
Megjött, hogy végigvonuljon előttetek
A nemzetközi kifutókról
Azt mondtam, simítsd meg a bőröm
Simítsd meg mindenhol, drágám
Simítsd meg
Nagy tapsot Gisele Xtravaganzának
Azt mondtam, Gisele Xtravaganza
Azt mondtam…
Gisele
Gisele Xtravaganza
Azt mondtam, Joe Pellagatti
Itt vagyok!
Jól van, Joe
Vonulj végig előttünk, Joe
Venus nevében, Joe Pellagatti
- Így van! - Tapsoljuk meg
Louie, hol vagy?
Azt mondtam, Louie, Louie, Louie
Louie, hol vagy?
Azt mondtam, Louie, Louie, Louie
Halljam a hangotokat! Itt van John Pellagatti Xtravaganza
- DJ, nyomjad a zenét - X, X, X
Xtravaganza
X, X, X
Derrick Xtravaganza emlékére
Készült Venus Pellagatti Xtravaganza,
Layleen Xtravaganza Cubilette-Polanco, Lorena Xtravaganza tiszteletére.
És minden transz, nembináris és gender-nonkonform személyére,
aki erőszak áldozatává vált.
A feliratot fordította: Kiss Orsolya
Az igen! Oké.
Mindenki menjen haza!
Menjetek haza! Vége van.
Menjetek haza!