Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
I 1991 kom dokumentaren Paris Is Burning og ble en verdensomspennende sensasjon.
Den skildret skeiv og trans ballsal-kultur i New York
og gjorde miljøets drømmer og kamper kjent.
Venus Xtravaganza var én av stjernene som fikk sitt gjennombrudd i filmen.
Jeg vil ha en bil.
Jeg vil være med mannen jeg elsker. Jeg vil stå hvit brud i kirken.
Jeg vil ha barn. Jeg vil adoptere.
Jeg vil bli profesjonell modell bak kameraene i moteverdenen.
Jeg vil det. Det er dette jeg vil.
Og jeg skal satse på det.
Venus ble drept før filmen kom ut.
Drapet ble aldri oppklart.
Nå leter hennes biologiske familie, Pellagatti-familien,
etter informasjon om hvordan Venus døde.
Og hvordan hun levde…
Venus er ikonisk.
Vil du snakke om sarkasme?
Hun er så berømt.
La oss snakke om sarkasme.
Venus Xtravaganza var søsteren min.
Xtravaganza-kraft!
Huset vårt er familien vår.
Vær så god.
Venus var vår familie.
-Hun vil alltid være en Pellagatti. -Vi støttet hverandre.
-Jeg beskyttet mine brødre og søstre. -Familien elsker deg.
Jeg beskytter barna mine, for det er familien min.
Spankulerer du inn på 7-Eleven,
må du for faen få det til å se ut som på catwalken.
Vi har tålt tidens tann.
Xtravaganza!
Jeg er Pellagatti.
JERSEY CITY I NEW JERSEY
Jeg jobbet der før. Etter jobb kjørte vi alltid rundt
med kalesjen nede og sjekket ut noen av damene.
Jeg kjørte forbi det røde lyset her i krysset Montgomery og Marin,
og da jeg kjørte ned kvartalet,
så jeg en blondine der borte. Ganske sexy.
Jeg rullet ned vinduene, og da jeg stanset,
snudde jenta seg og så på meg, og det var min søster Venus.
Jeg sa: "Nei."
Da hun så meg, tok hun av seg de høye hælene og stakk.
Hun løp ned til PATH stasjon. Jeg prøvde å komme meg dit.
Hun hoppet over korsbommen.
Toget kom, hun hoppet på.
Jeg fikk ikke tak i henne, så jeg dro tilbake og så min venn Sam.
Jeg sa: "Du så vel ikke det?" "Nei", sa han. "Ok", sa jeg.
Jeg snakket med bestemor.
Jeg sa: "Bestemor, du vet at *** kler seg som kvinne?"
"Mio, hvor har du vært? Hun har kledd seg som kvinne i årevis."
Det var nytt for meg. Siste nytt.
Det morsomme var da hun tok av seg skoene.
Hun var kjapp.
Jeg er Venus' eldre bror,
nummer to i familien.
Jeg prøver å holde meg for meg selv. Jeg er av den gamle skolen.
Min bror John er den eldste, og han prøvde å holde orden på alle.
Og Louie er den yngste. Det var en annen tid.
Alle prøvde å være macho, vet du.
Men Venus var annerledes fra dag én.
Hun spilte ikke ball slik jeg og brødrene mine gjorde.
Hun danset på et hjørne med ekskjærestene mine.
Jeg skulle ønske man kunne dra tilbake i tid,
ta en krystallkule og se hva som skulle skje.
Det er mange som ikke er med oss lenger.
-Se… -Hvor har du det fra?
-Jeg har det fra sakene mine hos mamma. -Ok.
-Det er Venus. -Se på det håret.
-Jeg husker at hårfønerne gikk. Hvordan… -Ja.
Du kan se likheten i et Pellagatti-ansikt.
-Se på det. -Ikke sant?
Hun så alltid bra ut.
-Hun danset alltid og var så populær. -Ja.
-Jeg husker det. -Hun var ikke en god…
-Som på mellomtrinnet. -Bra danser.
-Ja. -Hun var forut for sin tid.
Det er de tidene jeg setter pris på,
-for de andre tidene var vanskelige fordi… -Foreldrene våre.
Når dere forlot huset i et par dager,
kunne Hoppy drikke seg sanseløs.
-Ja. -Hoppy var stefaren vår.
Jeg godtok ikke en dritt fra ham.
"Faen ta deg", sa jeg til ham, selv i ung alder.
-Jeg glemmer aldri den gangen… -Nei.
Vi hadde køyesenger.
Jeg lå øverst, og John lå nederst.
-Du sa: "Faen ta ham." -Ja.
"Han er ikke faren min. Faen ta ham."
Mamma fikk nok. Hun kom inn på rommet og tok John.
John hadde en stor afro på den tiden.
-Hun banket hodet mitt i radiatoren. -Hun dro ham ut av sengen.
Jeg sa: "John, hold kjeft."
-Ja. -Han holdt ikke kjeft.
Jeg så på vodkaflasken og sa: "Du elsker denne dritten."
Jeg slo ham i hodet med den. Mamma ble gal og kastet meg ut av huset.
Jeg tror at mamma flyttet til California pga. det.
-Det ble fysisk. -Jeg sa til ham at jeg skulle drepe ham.
-Så Venus… -Hun tidde og stilte seg i hjørnet.
Hun holdt kjeft, og hun kom ikke ut av skapet
før mamma flyttet til California.
Nei.
-Men jeg tror… -Vi visste at hun var skeiv.
-Alle visste det. -Men ikke at hun var trans. Så vi…
-Vi kunne ikke forstå det i 1980. -80.
-81. -Jeg ble rasende på henne.
Jeg husker at jeg plukket henne opp etter anklene og holdt henne opp ned.
"Det er noe galt med deg. Du er faen meg gal."
Da jeg så…
I Paris is Burning
forklarer min søster det med sine egne ord.
"Alt jeg vil, er å bli elsket, bli gift og ha et hus med et hvitt stakittgjerde."
Da jeg hørte det, begynte det å gi mening.
Men da vi fant ut hvordan hun ble tatt fra oss,
førte det til mye sinne.
-Ja. -Jeg skal fortelle hva som startet det.
Da den jævla dritten gjorde den greia… Han spilte i et off-Broadway-stykke,
Løs det mystiske mordet på Venus Xtravaganza.
Det åpnet opp noen sår. Det var da vi sa:
"Vi må kunne gjøre noe bedre enn dette tullet."
Vi visste hva som skjedde, hvor det skjedde, når det skjedde.
-Vi trodde det i det minste. -Ja. Men vi visste ikke hvem.
Uløste saker har forekommet i årevis.
Hva om det finnes DNA?
-Ja. -Hvis det er mulig.
Det er langt på overtid, men jeg vet at Xtravaganzaene fortsatt finnes.
-Ikke sant? -Ja.
Hva er sjansen for at dere møter folk som kjente henne?
-Den er veldig liten. -Liten.
-Men man vet aldri. -Nei.
På grunn av den hun var, tror jeg at vi kan få folk til å hjelpe oss.
-Hun fortjener det. Venus fortjener det. -Enig.
-Ja. -Vi gjør det vi må.
Jeg har alltid visst at jeg skulle bli jente.
Helt siden jeg var syv, åtte år gammel
har jeg følt at jeg ville være en pen dame, og jeg ville gjøre…
REDIGERTE UTDRAG FRA PARIS IS BURNING
…moteshow.
Men for dem som ikke kan akseptere meg…
Det er vel bare fordi de nekter å se det, og de vil ikke forstå.
Et Hus? Det er familier. Det kan du si.
De er familier for mange barn som ikke har familier.
Når noen blir avvist av mor og far, familiene sine,
når de kommer ut i verden, leter de etter noen som kan fylle tomrommet.
Jeg vet det av erfaring, for barn har kommet til meg
og hengt seg på meg som om jeg var moren deres.
Moren min er Angie Xtravaganza, og faren min er David Xtravaganza.
Jeg hadde akkurat fylt 15,
og resten av Xtravaganzaene likte meg.
De bestemte: "Hvis du vil bli en Xtravaganza,
må du først gå et ball.
Hvis du vinner et trofé, blir du en Xtravaganza.
Samfunnet går på fotballkamp, basketball.
Det er underholdningen deres. Ballet er vår. Vi gjør oss klare.
Vi kan bruke mer tid på det enn noen ville brukt på noe annet.
-Nettopp. -Ballet er vår verden.
HUSET XTRAVAGANZA
ØVING TIL BALLKONKURRANSEN
Ser du hvordan hun snur seg? Ikke se til siden, Gi.
-Øynene dine må aldri se til siden. -Du burde… Trikset med alt er øynene.
Glem gåingen, alt. Det er energien din, og det er…
Alt dette.
Juan, kom med det!
Gi meg en!
Holdning. Ja.
Gi meg ti fra alle.
Syd Xtravaganza
Syd Xtrava… X, hva? Xtravaganza!
Steph Xtravaganza, Steph Xtravaganza
Derrick, Derrick, Derrick Xtravaganza
Derrick, Derrick, ja!
Ja!
Mor!
-Mor! -Xtravaganza!
Mamma!
Dere var klare for ballet med den siste.
Jeg kom inn i Huset Xtravaganza i 1999.
Men jeg var 15 år gammel da jeg så Paris Is Burning første gang
hos transbroren min.
Det var et vendepunkt i livet mitt.
Venus' historie er vår historie.
Jeg fikk aldri møte henne, men jeg føler henne.
FRA PARIS IS BURNING
Jeg har nesten mistet livet mange ganger, men jeg er fortsatt her.
Jeg er bare heldig.
Jeg har grått så mye. Jeg er lei av å gråte. Det er på tide å gjøre noe.
Jeg fikk aldri møte Venus.
JOES DATTER, VENUS' NIESE
Jeg ble født syv år etter hun ble drept.
-Åttende etasje. -Ok, Jill.
Det jeg vet om henne, er gjennom familien min og en skjerm.
Hun er sikkert der oppe og sier: "Hva tok så lang tid? Det var på tide."
Forhåpentligvis styrer hun mye av det som foregår her.
Jeg tror hun gjør det.
For å samle teamet som driver dette fremover.
-Jillian. -Hallo.
-Endelig får jeg møte deg personlig. -Hei.
-Det er så fint å møte deg.
I like måte.
Hei, jeg er Joe.
-Hvordan går det? -Hyggelig. Står til?
-Hyggelig. -Hyggelig endelig å møte deg.
-Dette er en utrolig… -Ja. Vi har en million spørsmål.
-Ja? John? -Hvordan går det?
Bra. Hyggelig å møte deg.
Hyggelig å møte deg også. Det var hyggelig av deg å komme.
Jeg tenker virkelig på søsteren min nå.
Og… det er litt emosjonelt.
-Det kan jeg tenke meg. -Ja.
Det var en oppfatning der ute om at vi ikke brød oss om henne,
men det er langt fra sannheten.
Ja, jeg hørte noen historier om familien,
men man vet aldri før man snakker med familien selv.
Louie sa det best. Han sa: "Hør her. Det er Venus' andre familie."
Vi synes det er veldig viktig at Huset er involvert i alt som skjer.
Venus var ikke den eneste i dette Huset som ble drept.
En grunn til at jeg vil gjøre dette, er at det vil åpne døren til
at andre jenter kan få sine saker oppklart.
Det er sterkt å å se at familiemedlemmer bryr seg om det.
-Ja. -Det finnes et ordtak:
"I blant faller ting fra hverandre for at de de skal kunne falle sammen."
-Det er det vi prøver å gjøre. -Ok.
-Hvor som helst? -Ja.
Hei. Hvordan går det?
-Gisele, dette er lillebroren vår, Louie. -Hei, lillebror Louie.
God morgen, Gisele. Hyggelig å møte deg.
-Takk for at dere kom. -Takk for det dere gjør.
Vi vet at dere har prøvd å gjenåpne etterforskningen
av drapet på søsteren deres og, om mulig, få en kopi av saken.
Men dere har møtt hindringer hos politiet i New York.
Kjempestore.
Jeg er litt overrasket
fordi politiet vanligvis er velvillig innstilt til ofrenes familier.
De er ikke et kundeservicebyrå,
men de er vanligvis flotte med ofrenes familier.
Vi fikk ikke noen av eiendelene hennes. Ikke i det hele tatt.
-Jeg… -Jeg fikk kun liket hennes.
Nettopp. Så…
-Men de har fortsatt mappen? -Absolutt.
-Ja. -Jeg vil se de dokumentene.
Vi håper å hjelpe til med det og, om nødvendig, gå til sak
og be retten om å få overlevert saksmappen til dere.
Saksmappen bør si hvilke skritt etterforskerne tok på den tiden,
om det ble funnet noe DNA,
om det var noen mistenkte som de kan ha snakket med,
og hva de eventuelt gjorde for å fullføre etterforskningen.
Jøss. For en… Utrolig.
De vil gi oss mappen til slutt.
Jeg kan veilede dere
og forhåpentligvis gi dere den avslutningen dere fortjener.
Ja. Det er det vi vil. Det er poenget.
Jeg har fått flere svar fra denne fyren på to dager
enn jeg har fått på 30 jævla år. Og unnskyld uttrykket.
Det er alltid én raring i familien.
Det er greit.
Kom igjen.
JOHNS SØNN
Det var her alt begynte for meg.
På dette hjørnet. Hva skjer, kompis? Hvordan går det?
-Greit. -Bra.
-Følger du med? Ok. -Jeg følger med.
Se på dette. Jeg skal vise deg hvor sprøtt dette var.
-Tante Priscilla bodde her, i nr. 342. -Ja, greit.
I nr. 343 og en halv bodde besta.
-Puerto Rico. -Det er den puertoricanske siden, ja.
Og der inne filmet de Paris is Burning.
Der pleide Venus å passe deg når jeg sov om kvelden.
Her borte, det var der vi bodde.
Jeg, onkel Joe, onkel Louie og onkel Frankie.
Venus var der en stund, men så flyttet hun over gaten til bestemor.
Akkurat her. Hele familien. Tantene, onklene, fetterne og vennene mine.
Kom. Jeg skal vise deg huset til bestemor. Sprøtt.
Jeg bor her i Jersey City med bestemoren min.
Hun er den som er mest lik meg i familien.
Hun har tatt vare på meg hele livet, nesten siden fødselen, kan man si.
Og jeg er babyen hennes. Hun er overbeskyttende.
Og hun liker ikke at jeg henger med menn.
Hun liker ikke at jeg har kjærester.
Hun tror at de vil bruke meg,
utnytte meg, få meg i trøbbel og la meg lide.
Se på det.
Hun var stylet.
Hun ser sint ut.
"Hva gjør jeg her? Jeg skal jo være være kvinne."
Og hva med det?
"Jersey City offentlige bibliotek.
17. november 1988."
Hun fikk dette kortet rett før hun ble drept.
Fødselsnavnet hennes står her. Ikke "Venus".
Hun hatet det.
Dødsnavnet hennes står på gravsteinen også,
men mine brødre og jeg håper å få endret det.
Greit.
Bra saker.
Jeg stopper her oppe
og skrur av motoren. Hvor lenge skal vi holde på med denne videoen?
Ikke så lenge.
Grunnen til at jeg ringer, er at jeg fikk dette i posten
fra New York State folkeregister.
-Ikke sant. -Nettopp.
-Klar? Vil du åpne det? -Nei, du kan åpne det.
Hvordan er været?
-Fint. -Bra.
Ja.
Jeg tror det er dette. Det er dette.
Se her.
-La meg se dette. -Det er det vi har ventet på.
Ja, jeg fikk to kopier. Se her, bror.
Hva står det øverst? "Sertifikat for…"
"The City of New York. Fødsels- og dødsattest."
Du har briller.
"Dødsattest, Helsedepartementet, bydel Manhattan."
DØDSATTEST
Fortsett.
"Navn på avdøde,
…Pellagatti."
-De stavet navnet feil. -Jævler.
"21. desember 1988."
Jeg tror det var da de erklærte henne død.
Ja, så stedet. "West 46th Street nr. 264.
Kvelning."
-Ja. -Det er…
Vet du hva? Jeg vil ikke… Det er bare jævlig trist.
Hjelper dette
hvis vi snakker om å prøve å få en navneendring eller noe?
-Hjelper det? -Ja, absolutt.
Dette er en mengde informasjon som vi trenger.
-Etterforskerne sa ingenting. -Nei.
-Det var et stort mysterium. -Ja. Det var under etterforskning.
-De brød seg ikke om det. -Nei.
Men å se på dette suger som faen.
Noen slapp unna med drap, og det plager meg.
Så vi snakket på Zoom.
Jeg vil forsikre meg om at der vi skal gå,
er at dere hadde en søster, Venus,
men at hun døde i 1988?
Det stemmer.
Hun var transkvinne og hadde også en Hus-familie.
Så både dere og Hus-familien er enige om at dere ønsker en posthum navneendring,
som betyr å få endret navnet hennes etter at hun selv er død.
Riktig. Siden hun ble tatt fra oss så tidlig,
har vi, hennes overlevende søsken, bestemt oss for
å gjøre noe for å ære henne og gi henne det hun selv uansett ville ha gjort,
og det er å endre navnet hennes.
-Hun var Venus. -Ja.
Når dere får en juridisk navneendring, får dere en bekreftet kopi.
Hvis det er noe annet med navnet hennes på som dere vil endre,
bør det ikke bli noe problem med denne verdifulle beslutningen.
Vis den til dem det gjelder, og si at dette er navnet hennes.
-"Vi må rette opp i det som trengs." -Det er flott.
Selv om jeg er glad, er jeg bekymret for hvem som kan ha et problem med dette.
Kanskje det går veldig greit, eller kanskje det blir et kaos.
-Vi finner ut av det. -Dette var ikke lett for oss i familien.
-Nei. -Jeg har et firma.
Vil det påvirke mine jobbmuligheter at Venus var søsteren min?
De folkene finnes.
-Ja. -De er der ute.
Jeg forstår alvoret, men det er derfor vi gjør dette.
Men det du tenker om hva som kan kan skje med bedriften din,
er grunnen til at folk forblir i skapet.
Det er ikke lett å slåss mot systemet, men det første avsnittet på den siden er…
-Mektig, ikke sant? -Ja.
"Bemyndigelsens omfang.
Dere søker om en posthum navneendring for deres søsken,
Venus Pellagatti Xtravaganza, for å bekrefte hennes kjønnsidentitet.
Dere forstår at etter det den ansvarlige advokaten ved TAA vet,
har dette ikke vært forsøkt i New Jersey, og det finnes ingen etablert prosedyre.
TAA har påtatt seg denne representasjonen av dere
for å fremme rettighetene
til transkjønnede og ikke-binære personer i New Jersey.
Denne prosessen kan få konsekvenser utover deres familie."
Det er spennende å tenke
at vi kan skape oppmerksomhet og muligens få til en forandring.
Det er grønt lys.
Oi. Det får frem Jersey City i meg.
Da jeg hørte om drapet på O'Shae tidligere i uken,
ble jeg sønderknust.
Jeg ble sint for at nok én av våre brødre måtte dø.
O'Shae var en sentral del av det unge, blomstrende LHBT-samfunn her i New York.
Han representerte det beste blant oss.
Han var kreativ, munter og fikk ut det beste i dem omkring seg,
og ofte uttrykte han sin kjærlighet til livet gjennom dans.
Så også den kvelden han ble drept.
Vi må sørge over et medlem av miljøet igjen og igjen. Dette er slitsomt.
SVARTE, SKEIVE LIV TELLER
Amen.
Jeg vil anerkjenne alle som er kommet, og som samles for å skape et trygt sted
hvor vi kan bearbeide ting og heles.
-Voguing er ingen forbrytelse. -Voguing er ingen forbrytelse.
-Voguing er ingen forbrytelse! -Voguing er ingen forbrytelse!
Voguing er ingen forbrytelse!
I dag skal vi vogue til ære for O'Shae.
-Ja! -Ja!
-Si navnet hans! -O'Shae!
Voguing er ingen forbrytelse
-Voguing er ingen forbrytelse -Nei
Voguing er ingen forbrytelse
HUDSON PRIDE CENTER ET HJEM/EN STEMME
Jeg vokste opp i en verden
der jeg trodde at jeg var den eneste som var som meg.
-Bra. -Hvordan går det?
Venus var selvtilliten selv, og jeg er takknemlig for at hun delte historien sin,
for det ga meg verktøyene jeg trengte for en dag å kunne dele min.
Ofte får du ikke en sjanse. Du har dine helter i miljøet,
men du får ikke møte deres biologiske familie.
Hun var heftig.
-Ja. -Hun var forut for sin tid.
Ja.
Vi var heldige nok til å bo med henne i mange… Vi var søsknene hennes, så…
JOSÉ DISLA XTRAVAGANZA KJENTE VENUS PÅ 80-TALLET.
Denne personen elsket Venus like høyt som vi alle gjorde, og led.
Kanskje vi kan berolige ham.
-Hei. -Jeg heter Louie.
-José. Hyggelig. -Hei, José. Jeg er Joe.
-Hei. -Hei.
-Står til? -Bra. Takk.
Sett dere.
-Takk for at du kom, José. -Takk for at dere ringte.
Vi setter pris på å møte deg.
Jeg har ofte lurt på hva jeg ville si til dere når jeg møtte dere.
Venus var… Hun var Hus-søsteren og niesen min.
Hun var vakker. Hun var en fri sjel. Hun var morsom og livlig.
Hun var komfortabel med den hun var.
Familier skjønner ikke hvilken skade de gjør.
Huset Xtravaganza besto…
…av folk som hadde fått arr på grunn av familiens forsømmelse.
Venus var én av dem.
Jeg har funnet fred i livet mitt. Jeg har sluttet fred med mange ting.
For 30 år siden ville jeg ikke trodd at dette ville gå så kultivert for seg.
Jeg skal være ærlig. Jeg ble veldig sint
av bare å snakke med Venus
og om smerten hun bar på.
Hadde hun dårlige ting å si om familien sin?
-Ikke egentlig dårlige ting. -Det har jeg vanskelig for å tro.
-Virkelig? -Ja.
-Hvordan det? -Fordi vi kommer fra en splittet familie.
Mor og far gikk fra hverandre.
-Venus bodde hos bestemoren min. -Ja.
Bestemoren min var som moren hennes.
Hun følte ikke den kjærligheten fra resten av familien.
-Brødrene hennes eller familien hennes? -Han sier alle.
Ja, og det er nok grunnen til at hun dro og utforsket en ny familie
hos Xtravaganzaene. Ikke sant?
Nettopp.
Jeg kan bare si at jeg ikke klandrer Venus for hvor fikk hun kjærlighet fra.
Hvor hun fikk anerkjennelsen, premien og blomstene.
Men jeg må også si
at jeg kan stå her og si: "Jeg elsker søsteren min."
-Ikke sant? -Dere elsket henne jo.
Hun klaget og stønnet nok fordi jeg ga henne et helvete.
Det kan ha vært sant, men at hun følte seg avvist…
-Det forstår vi. -Ja.
Men jeg kjente Venus før hun ble Venus, som lillebroren hennes.
Jeg følte et dypt søskenbånd.
Ok? Det var… ekte.
Og på den tiden kom det kanskje forvirrende ting ut.
Hvordan kan jeg forstå noe jeg ikke vet noe om?
Men jeg forstår smerten hennes, og hva hun må ha følt,
for hun elsket oss og familien sin.
Det knuser hjertet mitt.
Den som gjorde dette mot søsteren min,
stjal henne fra dere og stjal henne fra oss.
Jeg beklager smerten, virkelig.
Men jeg vet én ting.
Jeg skal stå med brødrene mine og si: "Vi elsket søsteren vår."
Kanskje vi ikke visste hvordan vi skulle vise det på den måten hun trengte.
Jeg kan leve med det.
Men når jeg står her i dag, vil jeg si hvor høyt jeg elsket henne
av hele mitt hjerte.
Jeg tror dere. Vet dere hvorfor? Fordi dere er her.
-Det betyr mye. -Vi utvikler oss i livet.
-Rett eller galt? -Ja.
-Absolutt. -Utvikle seg. Alle må det.
Dette var nabolaget hennes.
-Ja. -Ja.
Det er veldig personlig å være her for meg.
Å dykke ned i hvem Venus var, og hva hun gikk gjennom.
Her er det, nr. 343,5.
-Herregud. -Seriøst? Og en halv.
-Og en halv. -Og en halv.
-Komma fem. -Jøss.
-Dette var hjemmet hennes. -Så det var her hun bodde.
Der hun ble oppfostret.
FRA PARIS IS BURNING
Det er vilt å være her 34 år etter at hun ble drept.
Så mye har forandret seg, men samtidig er mye det samme.
Hva det betød å være puertoricaner, italiensk og trans.
Hva hjemmet hennes betød som et fristed, ikke sant?
Hva soverommet hennes betød som stedet der hun kunne se for seg
den dagen da noen som deg kunne være mulig.
Ja. Hvor viktig dette er.
-Jeg elsker det. -Dette er så viktig.
-Vi vet at dette er viktig. -Ja.
Men for at det skal bli anerkjent av de andre fellesskapene…
-Absolutt. -Hvordan kan vi få dette bygget merket?
-Vi må få de samtalene til å skje. -Ja.
Se på alle X-ene.
-Ok. -Xtravaganza!
Ok.
"Hva er det, Pedro?"
-"Du går gjennom det." -"Går du gjennom det?"
Hva er det, Pedro? Går du gjennom det? Går du gjennom en psykologisk forandring?
-Hun ble mann igjen. -Gikk du tilbake til å være mann?
Ta på denne huden, kjære.
Ta på all denne huden. Ok? Du takler det ikke.
Jeg ser etter en veske som jeg satte her for mange år siden.
Jeg hadde pigger og baseballhansker i den.
Jeg hadde greier fra California,
hvor jeg spilte baseball, og jeg hadde bilder av faren min
og julegaven min til Venus.
Det første kvinneproduktet jeg kjøpte til henne.
Det var en Halston-parfyme for kvinner.
En parfymespray. Halston.
Jeg vet ikke om den lages ennå, men vi hadde ikke penger.
Jeg hadde noen dollar da, så hun ville ha likt den.
Jeg fikk den pakket inn og la den under treet, men så
skjedde det ulykksalige.
Vi feiret ikke jul det året.
Jeg snakket alltid med henne og sa: "Vær forsiktig der ute.
Det er sprøtt. Du er i New York." Kokainkriger, vet du.
Det var veldig skummelt.
Sytten hundre og trettifire mennesker har blitt drept i New York i år.
I 1980 hadde New York City det høyeste drapstallet noensinne.
Man har igjen bedt om…
Siden crack kom på banen og forvandlet gatene til skytebaner,
har drap og andre voldelige forbrytelser skutt i været.
Vi er redde for å ta toget på dagtid og tar det ikke om kvelden.
Jeg var med en fyr, og han tok på meg der nede.
Han kjente det og så det, og han ble rasende.
"Din jævla homse", sa han. "Du er ikke normal.
Du har AIDS og prøver å smitte meg.
Er du gal? Du er homo. Jeg burde drepe deg."
Du vet, slike ting.
Jeg ble livredd, så jeg hoppet ut av vinduet.
Jeg tok bagen min og hoppet ut av vinduet.
Hun var som min høyre hånd.
Jeg savner henne hver gang jeg drar et sted.
Hun var min hoveddatter, av mitt Hus.
REDIGERTE UTDRAG FRA PARIS IS BURNING
Jeg sa: "Du tar for mange sjanser.
Du er for vill i gatene. Noe vil skje med deg." Men sånn var Venus.
Hun tok alltid sjanser, satte seg i en fremmed bil.
Hun gjorde alltid det hun ville for å få det hun ville.
Etterforskerne viste meg et bilde av henne drept,
og det var jeg som måtte gi all informasjonen til familien hennes.
Jeg husker at mamma ringte.
Hun sa: "Hent bestemoren din. Noe forferdelig har skjedd."
Min far hadde en stasjonsvogn. Vi ble bare… veldig stille.
Ingenting ble sagt før vi kom til rettsmedisinerens kontor.
Da snakket vi.
Jeg, Joe og faren min. Han sa: "Hent broren din."
"Greit." Jeg gikk med rettsmedisineren.
Jeg sa: "Dra frem hånden", for Venus hadde et merke på hånden.
Hun hadde en hauk. Har du sett en hauk?
Det var noe medisin fra da hun var baby. Meningitt. De sølte den på henne.
Den etset litt, og arret ble som en hauk.
Da sa jeg: "Dra frem hånden.
La meg se." Der var den. Jeg visste det var henne.
Og det var… Det er noe du ikke vil huske.
Du vil ikke se at søsteren din er gått i oppløsning.
Nei. Forferdelig.
Jeg fant ikke det jeg lette etter, og det suger.
Da jeg var yngre,
følte jeg det som om Venus' nærvær beskyttet meg.
Som jeg sa, mamma tok oss med ut i bilen når de kranglet, og vi måtte sove der.
Selv i den alderen beskyttet Venus meg og holdt omkring meg.
Jeg husker det som om det var i går.
Hvordan føler du deg?
Det går bra. Jeg vil bare se hva som skjer.
-Vi får se hva greia er en gang for alle. -Tankene mine raser avsted.
Klar?
Kaffen er fæl. Jeg bare sier det. Fryktelig.
Det er ironisk at møtet skjer i dag, for i dag er det akkurat 34 år siden.
-Ikke sant? -Ja.
Dette har vært litt av en odyssé fra vårt synspunkt.
Vi har ikke fått tak i en fysisk kopi av hele mappen til dere.
Det vi har fått, som vi gir dere i dag,
er en oppsummering av etterforskningen på høyt nivå,
men noen av detaljene som vi har sett i mappen,
blir ikke lett å høre.
Liket av Venus ble funnet på Fulton Hotel.
Hun lå under en madrass.
Et rutete skjerf var knyttet stramt rundt halsen hennes.
Hun hadde tydelige avsnøringsmerker
på håndleddene, så det bekrefter at hun var blitt bundet før hun ble drept.
Liket ble oppdaget av en rombetjent, og politiet avhørte henne.
Politiet avhørte en rekke andre hotellansatte,
men til syvende og sist var det ingen mistenkte på tidspunktet for drapet,
så sporet kan ha blitt kaldt der.
I februar 1990 klarte politiet å identifisere noen ved navn Robinson.
Dette navnet kom til dem
fordi han satt fengslet i Nassau i en ubeslektet voldtektssak.
Denne Robinson ringte etterforskeren som arresterte ham
i Nassau fylke, og tilsto for ham
å ha drept en prostituert på et hotell på Manhattan.
Dokumentet fra ham sier ikke "jeg kvalte henne".
Det står "jeg bandt henne", og så sier han:
"Da jeg trodde at hun var død,
la jeg en madrass over henne for å skjule liket."
I løpet av en dag eller to etter tilståelsen hengte han seg.
Det er dette som plager meg. Du er i fengsel for voldtekt.
Hvorfor vil du tilstå et drap når du er fengslet for voldtekt?
-Folk har samvittighet. -Du tror det?
-Ja, jeg tror det. -Tror du det?
Jeg kan ikke tro at dere er så jævla naive at dere tror
at når noen sitter inne for voldtekt…
John, tror du ikke at sånt skjer? Det skjer.
-Tror du at folk vil si… -De begår…
De tar livet av seg, men de innrømmer ikke å ha drept folk.
Åpenbart sa han noe som bare morderen kunne vite.
Hvor bodde han?
-Vi har ingen detaljer. -Har dere ikke noe?
Jeg sier hva som står i politiets mappe.
Jeg vet ikke hva som er sant og ikke, men jeg er enig med deg.
Det er veldig uvanlig at en fyr som sitter i fengsel for voldtekt,
tilstår et drap.
-Han visste vel at han ville ta selvmord. -Kanskje, ja.
Er det noe i mappen som sier at dette fysiske beviset
kan peke på en mistenkt?
For å gi dere en avslutning sa inspektør Russo
at politiet åpner saken igjen og ser om det fantes bevis.
Som du sa, om det var DNA,
tar de kontakt med rettsmedisinsk kontor
og ser om de også hadde DNA eller andre bevis.
Dere bør gjøre det dere mener er nødvendig,
men jeg mener at det bare vil fortelle dere det dere allerede vet,
som er at en fyr kranglet med henne, det eskalerte, og han kvalte henne.
Jeg visste ikke at hendene hennes var bundet. Jeg…
Jøss.
Pokker.
Han må ha vært en jævla kødd, for hun var liten. Så… en drittsekk.
-En feiging. -Ja, en feiging.
Absolutt. Jeg sa det.
En del av meg er sint på Venus.
Jeg sier det. Hun røykte crack.
-Ja. -Hun likte å feste.
Hun var fortsatt et menneske.
Uansett hva hun gjorde, var hun fortsatt et menneske.
-Ingen fortjener det. -Alle har problemer. Ingen er perfekte.
Jeg vet det bedre enn noen.
Jeg vil se den mappen.
-Det er… -Jeg vet det.
John… Hva mer vil du se?
-Men jeg vil se den. -Det går bra.
-Dere gjør som dere vil. -Ja.
Det er for mye som skurrer.
De vet hva han het, hvem han var. Han gjorde det.
-Hva vil etterforskningen vise? -Kan det få Venus tilbake?
-Jeg sa det. Hun kommer ikke tilbake. -Dette er vondt for meg.
-Jeg forstår. -Jeg kan ikke høre på dette.
Vi har informasjonen, John. Vi vet hvem som gjorde det.
Jeg forstår poenget ditt, men det vil fortære deg.
Du vet at det vi kan gjøre nå, er å huske Venus.
-Se på denne vakre solnedgangen. -Ja.
Ja, solen er vakker.
-Du verden. -Jersey City.
Ja.
-Jøss. Vakkert. -Få se kopien en gang til.
-Ja. Det går bra. -Enig. Samme her.
Å miste søsteren min gjorde…
Det svekket meg. Vil du ha sannheten? Det svekket meg.
Du angrer. "Hva gjorde jeg galt?"
Jeg var mer bekymret for imaget mitt enn for henne.
Jeg skal møte en venn av søsteren min.
Jeg vil be henne om å fortelle meg historiene
som jeg ikke kjente til.
Kanskje det vil hjelpe meg til å forstå søsteren min bedre.
Venus hadde bare brødre, så om hun hadde en søster, var det deg.
Så hun ville betro seg til deg og fortelle deg ting som vi ikke vet.
Jeg prøver å finne ut hva…
Hvordan det var å henge med henne.
Venus elsket brødrene sine,
men hun følte seg trygg på en annen måte rundt meg, ok?
Hun hadde et rom i leiligheten min. Hun gjorde det til sitt.
Og det rommet var hennes sinnsro når hun ville komme seg vekk.
Hun brukte aldri nøkkelen. Hun tok branntrappen,
men hun var komfortabel.
-Og du vet… -Det er sprøtt. Skjønner du?
Det er det jeg sier. Greia var at jeg forgudet den gale jenta.
-Ok. -Så det var greit.
Kanskje ville familien ha kritisert henne,
eller hun kan ha følt at de ville kritisere henne.
Det er forskjellen.
Men Venus elsket brødrene sine og familien.
Hun gjorde det klart at hun elsket deg, John.
Det gjorde hun.
Jeg gjorde mye dritt mot henne. Ikke for å gjøre henne tøff, men jeg…
Jeg gjorde også mye dritt for å ødelegge henne.
Mikey var baby. Jeg sa: "Du kan passe på ham, så betaler jeg deg."
Men jeg sa til henne
at hun ikke fikk kle seg som kvinne hvis hun tok babyen med ut.
Jeg sa det til henne, så…
Jeg føler meg jævlig for det nå, for det var den hun var.
Men av respekt hadde hun på seg joggebukse, genser,
satte håret i hestehale og hadde Mikey i en vogn.
Du vet, så…
Man sier ikke sånt. Jeg burde ikke ha sagt det, men det gjorde jeg.
-Har du bilder av søsteren min her? -Ja.
Dette er et fint bilde.
-Ja, det er det. -Få se.
Så søt.
-Er dette fra et ball? -Ja.
Jeg husker at hun hadde fått smaken etter det første showet hennes i drag,
så begynte vi å snakke om navn.
Vi kom på noen. Ett var Tiny, de andre var Little Bit, Peanut.
Jeg tenkte "bare dumme navn", ikke sant? Jeg kom på den sangen, "Venus".
Jeg tror den var med Frankie Avalon. Og jeg sa: "Hva med Venus?"
Øynene hennes lyste opp. "Det høres så fint ut", sa hun.
"Og jeg vil være annerledes. Det blir navnet mitt."
Slik fikk hun fikk det.
Det passet henne så godt fordi det var annerledes. Ja.
Og det er navnet hennes.
Dette er foran.
Stikk det store hodet gjennom det lille hullet.
Hun blir født.
Speil, speil på veggen der… Hvem er femi-dronningen på ballet her?
Ja, jeg synes
at ballsalen virkelig har gitt meg selvtilliten til å komme ut.
Når jeg er i ballsalen, holder jeg hodet hevet, øynene rett frem.
Jeg tar med meg mye av det utenfor ballsalen for å beskytte meg.
Det har lært meg å være selvsikker når jeg går i New Yorks gater.
Overalt. Jeg må sørge for at jeg setter min beste fot foran
når jeg går.
-Hallo. -Syd! Hvordan går det?
Det går bra.
Herregud! Hvor er Amara?
Der. Ja.
Hallo!
-Det er så lenge siden sist! -Ja!
Jeg fikk en telefon fra Decker i New York-politiets enhet for gamle saker.
-De har begynt å undersøke saken igjen. -Det er flott.
Vi har snakket om muligheten for at bevisene var gått tapt
i brannen hos New York-politiet eller under orkanen Sandy.
Han fant faktisk tre gjenstander,
inkludert båndet som ble brukt.
Og under obduksjonen av den mistenkte tok de en DNA-prøve av ham.
Det kalles et DNA-kort.
Derfor fikk New York-politiet tak i en bit av det kortet.
De skal teste begge for å se om det er en match.
Det er ingen tvil om det.
-Hvis det stemmer, får vi svarene. -Ja.
Hør her…
-Deanna, tusen takk. -Ingen årsak.
Utrolig. Det er helt utrolig.
Hvor kom ideen om dette huset som et signalbygg fra?
Venus Xtravaganza var en transkvinne i Huset Xtravaganza.
Hun ble med i Huset på et tidlig stadium, da Huset ble dannet.
Hun har en betydningsfull historie i ballsalen også.
Venus var puertoricansk og italiensk og bodde i Jersey City i New Jersey.
Det var her Venus Xtravaganza vokste opp.
Hun var en transkvinne
som inspirerte og påvirket en hel kultur og en generasjon.
Hun inspirerte meg og så mange jenter.
Hun var en trendsetter og pioner i miljøet vårt.
Å vise verden denne offentlige anerkjennelsen
vil være en form for rettferdighet for Huset Xtravaganza, familien og Venus,
og for transsamfunnet og det homofile miljøet.
For oss alle, faktisk.
Det er én ting vi kan si til fellesskapet vårt nå. "Du fortjener et hjem."
Greit. Tusen takk for det lidenskapelige vitneutsagnet.
Det oppfyller alle disse kriteriene.
Så jeg vil forslå å anbefale dette for plan- og bygningskomiteen.
Gratulerer.
-Hvordan går det? -Hvordan går det?
-Bra. Hyggelig å se deg. -Deg også.
-Vil du se? -Ja.
Sjekk dette. "Navn er herved rettet til Venus Pellagatti Xtravaganza,
det navnet avdøde brukte i sin levetid, med øyeblikkelig virkning.
Vedtatt på denne 29. dagen i august 2023."
Bursdagen min!
-Virkelig? -Ja.
-Kult. -Er det ikke flott?
-Det har ikke skjedd før. -Nei, ikke så vidt jeg vet.
-Dette er banebrytende. -Litt.
-Nei, veldig. -Veldig litt.
Selv om rettskjennelsen er registrert i Hudson fylke, gjelder den i hele USA.
-Ok. -I hele New Jersey.
Ethvert sted som må følge en rettsavgjørelse, dvs. de fleste steder.
Den må følges overalt.
La oss skaffe en ny gravstein til henne.
Det andre jeg ville gjort, er å få endret dødsattesten hennes.
Det skylder vi henne.
Hun vil at jeg skal gjøre det fordi det skjedde på bursdagen min.
-På bursdagen din. -Jeg tror hun prøver fortelle meg noe.
-Utrolig. -Ikke sant?
Måten vi kan gjøre det på
slik at det blir lettere å bruke for andre, eller skape presedens,
er å be retten om en skriftlig avgjørelse og så få den avgjørelsen offentliggjort.
Det er greit for oss. Jeg skal ramme den inn.
Den skal nedenunder, rett ved siden av Baltimore Oriole,
New York Knicks, alle de bra greiene.
Ta ned Knicks. Men det er ditt hus. Du gjør hva…
-Indianapolis Colts. -Det er mange farger der nede.
-Det blir fargerikt. LHBT T-skjorte. -Der er LHBT-skjorten din.
Herregud, pappa.
-Gi meg litt. -Og det… Du har alt.
-Dette er bra saker. -Ja.
Jeg har kommet fra å være en ung,
høylytt, liten glødende dronning fra The Village
til en moden, ung dame som konkurrerer i ballsalene.
Jeg vil starte en karriere
som profesjonell modell. Jeg håper på det beste.
Men hvis ting ikke fungerer, man vet aldri…
Kanskje jeg møter en rik millionær som tar meg med over hele verden.
Foretrekker du å debutere i et annet land eller i New York City?
De vil virkelig ha meg til å spare mote-jomfrudommen min til Europa.
-Ok. -Til Paris, så…
De caster til Paris i slutten av uken, trolig torsdag,
så jeg kan bli tilkalt når som helst for å komme meg på flyet.
-Ja. -Pakke og jobbe internasjonalt.
Det hadde vært så flott.
For å gjøre meg klar for Europa fikk jeg nytt ID-kort, og…
ID-en har fortsatt dødnavnet mitt,
så juridisk sett går jeg fortsatt rundt på jorden som…
-Du vet? Det blir det. -Nei! Det navnet som ikke skal nevnes.
-Herregud. -Det gjør det nok.
For å være ærlig føler jeg at noen av jentene blir trigget av det.
Foreldrene mine sier fortsatt dødnavnet mitt, så det blir veldig…
-Hva syns du om det? -Det er som…
Det er morsomt, for jeg fremstår som kvinne, så det er nesten som:
"Ok, når jeg vinner, vil dere fortsatt kalle meg…?”
Jeg tror jeg må ha vært ganske sprø,
for jeg forstår ikke hva som skjedde med meg, men jeg tenkte
at ingen vil kalle meg det! Og det gjorde de ikke.
John ringte meg og sa at Venus' offisielle navn er
Venus Pellagatti Xtravaganza, så hun får begge navnene sine.
-Det er lovlig. -Har de byttet gravsteinen også?
-De skal endre den. -Det er et stort skritt.
Ja.
Det er vakkert at familien hennes vil vise henne den respekten.
-Absolutt. -Alle sammen, som en familie.
-Jeg har snakket med politibetjent Decker. -Virkelig?
"Dårlige nyheter", sa han. Jeg spurte: "Hva skjer?"
Han sa at det første DNA-et de sendte, kom tilbake
og utelukket at den gutten, Robinson…
Det passer bare ikke med det de fant under neglene hennes.
-Så det er fortsatt en åpen sak. -Det er for jævlig.
Han avslutter ikke saken. Den er gjenåpnet.
-Men jeg… -Det er…
Da vi dro fra Jims kontor, ville jeg også avslutte dette.
-Jeg fikk frem poenget. -Ja. Det var bra.
Faen. Jeg sa jeg ikke brød meg.
Jeg var 98 % sikker på at det var ham som gjorde det.
-Nettopp. Ja. -Jeg kan ikke tro det. Det er som…
Ja. Jeg tror det.
-De har vel DNA? -De har litt DNA, ja.
Finnes det ikke en database?
Det spurte jeg om. "Er det noe du kan kjøre gjennom en datamaskin?"
Nettopp.
Men det er også en sjanse for…
-Får vi tillatelse til det? -Jeg vet ikke. Jeg må spørre.
-Det er for jævlig. -Ja.
-Ille. -Det går en morder løs.
Vi må håpe at han som er i den datamaskinen,
har begått et lovbrudd eller noe.
Nei, ikke nødvendigvis. Folk driver med slektsgransking.
-Ja. Ancestry.com. -Ancestry.com.
-De legger inn DNA-et sitt der. -Ja.
-Man kan finne noen slik. -Man vet aldri.
-La dem gjøre jobben sin. -Ja.
Vi må snakke med Jim igjen og se hva vi skal gjøre.
Det er alt. Men dette er som en uendelig…
Det tar aldri slutt. Samme dritten år etter år.
Det må være vanskelig for dere å tro at dere visste hva som skjedde.
Og nå er det mulig at det skjedde på en annen måte.
Men i dag vil jeg at dere skal forstå
at selv om prøvene utelukket den mistenkte
som bidragsyter til DNA-prøvene som ble testet,
gjorde de ikke noe mer enn det. Det er ikke definitivt.
Så ingen kan fortelle dere, basert på DNA-et som ble tatt,
hvordan det ble lagret og om DNA-et var forringet.
Vi har mange spørsmål.
For eksempel finnes det blandet DNA på noen av prøvene.
Jeg tror dere forstår at de tok noen prøver fra neglene til Venus.
Det var noen fra skjerfet som de tror ble brukt til å kvele henne,
men det vet de ikke sikkert.
Det betyr ikke at den mistenkte er uskyldig.
Det betyr så visst ikke at han er skyldig.
Det betyr at det nye teamet har en god grad av skepsis
for å sikre at de vurderer det gamle teamets jobb.
Jeg bare… Igjen, jeg synes at vi har gjort så store fremskritt her,
og jeg er så takknemlig.
Det er bare… Jeg føler det allerede
som om jeg kanskje aldri får vite sannheten om hvem som gjorde dette.
Jeg tror ikke det vil skje.
Det gjør vondt, men det er veldig viktig
at vi hever stemmen for noen som Venus,
og det alene tilfredsstiller meg og får meg til å føle meg mye bedre…
…med livet selv fordi det finnes folk som elsker oss og støtter oss,
brødre som elsker sine søstre.
Det inspirerer meg å se dem komme sammen på denne måten.
Det dere har gjort for å belyse dette problemet
og hjelpe hele samfunnet,
fremmer arven etter henne
mye mer enn å finne ut hvem
som var ansvarlig for dette med en stor grad av sikkerhet.
Jeg håper at smerten ved ikke å vite med matematisk sikkerhet
hvem som gjorde dette mot henne, overskygges av alt det gode
som har kommet av å føre folk sammen for å huske henne,
og hvor viktig hun var.
Takk, Jim.
Det betyr ikke at det er håpløst, men det er veldig vanskelig.
RÅDHUS
"Byforskrift 23-070, prosedyrer for historisk bevaring,
Venus Pellagatti Xtravaganza, 8th Street nr. 343,5."
Dette er en offentlig høring. Alle som ønsker å bli hørt,
kan komme til podiet og oppgi navnet sitt.
Hallo. Jeg heter Amara Velasquez Xtravaganza.
Står til, komitémedlemmer?
"Jeg er her i dag for å hylle min søster, Venus Pellagatti Xtravaganza.
Venus og jeg er latinamerikanske transkvinner,
både puertoricanske og italienske, autentiske i vår selvutfoldelse,
og begge er medlemmer av Huset Xtravaganza.
At Venus' hus blir bevart som et delstatlig og nasjonalt signalbygg,
vil vise resten av USA hvordan man feirer skeive.
Det er så viktig for transpersoner å se seg selv reflektert i samfunnet,
og å bli inkludert og få støtte fra systemene som styrer oss.
Vi trenger skeive, historiske rom
for å reflektere over alt vi har kjempet for,
og alt det vi fortsatt kjemper for."
Det som skjedde med søsteren min, er tragisk.
Det dere gjør, hvis dere stemmer ja, er et skritt i riktig retning.
Her skaper vi historie.
Det betyr noe å være en ledestjerne
for dem som trenger oss for å kunne heve stemmene sine.
Dette initiativet er livsviktig.
Det handler ikke kun om latinske transkvinner som Venus,
svarte transkvinner eller LHBT-folk. Det handler også om dere.
Fordi ingen av oss kan bli frie med mindre vi alle er frie. Takk.
Jeg vil bare si at jeg ikke visste om denne historien før forslaget ble fremmet.
Men jeg vil rose alle talerne som har kommet frem,
for dette ser lett ut, men det er ikke lett.
Dere åpner dere selv for alle slags angrep, verbalt og fysisk.
Det er ikke lett.
Jeg vil rose dere og…
Hvis vi skal omfavne mangfold, la oss omfavne mangfold.
La oss ikke være selektive med hva vi vil omfavne.
Til forslaget om vedtak i den offentlige høringen av byens forskrift 23-070,
komitémedlem Prinz-Arey.
Ja.
-Komitémedlem Boggiano. -Ja.
-Komitémedlem Saleh. -Ja.
-Komitémedlem Solomon. -Ja.
-Komitémedlem Gilmore. -Ja.
-Komitéleder DeGise. -Ja.
Forslaget vedtas, 6-0.
Komiteens medlemmer Ridley, Rivera og Watterman…
Gratulerer.
La oss feste.
Fest. Jeg vil se hva som skjer. Jeg ser frem til dette.
Hvis Venus var her, ville hun vunnet det største trofeet.
Vi drar på ballet. Kanskje jeg møter Askepott i kveld.
-Ja? Hva skal du gjøre med glassko? -La oss se hvilken som passer.
-Hvor går du nå? Vi skal denne veien. -Ja, vi går med lysene.
Så vakker du er.
Det er virkelig imponerende. Det er ganske… Det er…
Jeg sørger fortsatt. Det vil aldri endre seg.
Men jeg… Jeg forstår mye mer nå
enn da prosessen startet, for jeg har fått møte mange bra folk.
Bra folk. Og de har fått meg til å forstå mye bedre.
Venus var spesiell.
Jeg er stolt av henne og det hun gjorde, det hun oppnådde.
Jeg skulle ønske vi kunne gjort mer for henne.
Du tenker alltid: "Vi snakkes i morgen. I morgen gjør vi dette."
Men når i morgen aldri skjer for noen, er det det vanskeligste å takle.
Om hun bare var her.
Det første jeg ville sagt, er unnskyld.
-Hei, dukken. Så hyggelig. -Hei. Lenge siden sist.
-Hvordan går det? -Det går bra.
-Sett deg. -Greit.
-Gjør det. -Går det bra her?
Ja. La meg snu deg litt. Flytt deg litt opp, så du ikke…
Opp? Ok.
-Så du er komfortabel. -Ja.
Da gjør vi det, Venus.
Jeg fortalte noen at i november har jeg vært ren og edru i 22 år.
Jeg var i San Francisco og ville bare ikke eksistere.
Jeg visste ikke hva jeg skulle gjøre.
Jeg lukket øynene og så at Venus snakket til meg.
Jeg følte det.
Jeg følte at hun sa til meg: "Du kan ikke gi opp. Du må få hjelp.
Vi trenger deg her." Og det gjorde de. Ikke sant?
Det ser vakkert ut, Jas.
Alt faller på plass. Som jeg sa, endelig får hun rosene sine.
-Ja. Jeg elsker det. -Blomstene sine.
Huset er blitt et signalbygg.
-Det er vakkert. -Ja.
Vi har prøvd å beholde alt så originalt som mulig.
Noe var ikke mulig.
Dæven.
-Jeg fant noe da jeg ryddet. -Virkelig?
-Ja. -Det er en brosje.
-Den tilhørte Venus. -Får jeg se?
Husker du den? Venus pleide å gå med den.
-Vent litt. -Vi fant den inni en vegg.
-Den var din bestemors. -Å?
Venus ødela den og satte den på noe, og bestemoren din fikk anfall.
-Jeg husker den. -Få se.
-Ja. -Galskap.
-Jeg vil se på den. -Det er evigheter siden.
-Pen. -La meg ta et bilde.
-Ta den med deg. Absolutt. -Takk.
Tusen takk.
Det er den.
Du er en Xtravaganza, og du er Husets mor,
og jeg vil at du skal ha den.
Takk.
Jeg skal passe godt på den.
Vi er familie, og vi vil alltid være her for dere. Bare ring oss.
Disse to familiene kan eksistere sammen for å skape et enda bedre menneske.
Venus Pellagatti Xtravaganzas hjem
er nå vårt hjem.
Gisele, kom hit, kjære.
Tusen takk. Jeg setter pris på det.
Ja. Kom, alle sammen.
-Kom igjen. -Jillian, kom igjen. Helen, kom hit.
-Kom. -Kom igjen, Jill.
Venus.
-Ja, X! -Hør her. Jeg er vel medlem nå.
-Venus. -Venus.
-Kult. Ja! -Hun har det
Hun har det
Kjære, hun har det
Hun har det
Jeg er din Venus
Jeg er din ild, ditt begjær
Ja!
Jeg er din Venus
Jeg er din ild, ditt begjær
Til minne om Venus Pellagatti Xtravaganza
5. mai 1965 - 21. desember 1988
Venus' sak er fortsatt åpen,
og etterforskningen av mordet på henne pågår.
Jersey, få høre dere i Venus Xtravaganzas navn.
Gratulerer med transdagen! I dag og hver dag
betyr transliv noe.
Klapp for meg sånn
Bare klapp for meg Bare klapp for meg sånn
Jeg vil se
Bare for meg
Broren min, Syd Xtravaganza
Transmannen
Åpen klasse
Den dristige dristige
Den gamle dristige måten
Vis oss gamlemåten, Syd
Vis oss gamlemåten
Selveste Syd Xtravaganza
Når du snakker om vogue
Her er min far José Xtravaganza
Vis oss hvordan du gjør det, pappa Gi en applaus for José Xtravaganza
Greit
Amara skal gi dere den gangen
Den internasjonale gangen
Jeg sa ta på denne huden
Ta på all denne huden, kjære
Ta på denne huden
Gi en applaus for Gisele Xtravaganza
Jeg sa Gisele Xtravaganza
Jeg sa at…
Gisele
Gisele Xtravaganza
Jeg sa Joe Pellagatti
Her er jeg.
Bra, Joe
Kom og vis oss en gange, Joe
I Venus' navn I Venus' navn, Joe Pellagatti
-Det stemmer! -Gi ham en applaus
Louie, hvor er du?
Jeg sa Louie Louie Louie
Louie, hvor er du?
Jeg sa Louie Louie Louie
Gi en applaus For John Pellagatti Xtravaganza
-DJ, pump opp rytmen -X, X, X
Xtravaganza!
X, X, X
Til minne om Derrick Xtravaganza
Dedisert til Venus Pellagatti Xtravaganza, Layleen Xtravaganza Cubilette-Polanco,
Lorena Xtravaganza
og alle trans, ikke-binære og kjønnsinkongruente voldsofre
Tekst: Linda Hansen
Å, jøss. Ok.
Dra hjem, alle sammen. Dra hjem. Det er over.
Dra hjem!