Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
År 1991 blev dokumentären Paris Is Burning en världsomfattande sensation.
Den skildrade queer- och trans-ballroomkulturen i New York
och synliggjorde samhällsgruppens drömmar och strävanden.
En av filmens stjärnor var Venus Xtravaganza.
Jag vill ha en bil.
Jag vill vara med mannen jag älskar. Jag vill gifta mig i kyrkan i vitt.
Jag vill ha barn. Jag vill adoptera.
Jag vill bli professionell modell bakom kameror i en lyxmodevärld.
Jag vill det här. Det här är det jag vill.
Jag kommer att göra allt för det.
Venus dödades innan filmen släpptes.
Mordet blev aldrig löst.
Nu söker hennes biologiska familj, familjen Pellagatti,
information om hur Venus dog.
Och om hur hon levde…
Venus är ikonisk.
Vill du prata om läsning?
Hon är så berömd.
Låt oss prata om läsning.
Min syster var Venus Xtravaganza.
Xtravaganza-kraft!
Vårt hus är vår familj.
Så där.
Venus var vår familj.
Hon kommer alltid att vara en Pellagatti.
Vi stöttade varandra.
Jag skyddade alla mina syskon.
Din familj älskar dig.
Jag skyddar mina barn, för det är min familj.
Om du går in på 7-Eleven,
se då till att du får skiten att se ut som catwalken.
Vi har stått oss genom tiderna.
Xtravaganza!
Jag är Pellagatti.
Jag brukade jobba där borta.
Efter jobbet brukade vi köra runt nedcabbat
och spana in damerna.
Jag passerar rödljusen här,
på Montgomery och Marin,
och när jag…
När jag kör nerför kvarteret,
ser jag en blondin där borta.
Ganska sexig.
Jag vevar ner rutan och när jag kör fram,
vänder sig flickan om och ser på mig.
Det är min syster Venus.
Och jag tänker bara: "Nej."
När hon ser mig,
tar hon av sig skorna och springer som en galning.
Hon springer mot tågstationen. Jag försöker ta mig dit.
Hon hoppar över spärren.
Tåget kommer och hon hoppar på.
Jag får inte fatt i henne och går tillbaka.
Så ser jag min vän Sam. Jag säger: "Du såg inte det där, va?"
Han svarar: "Jag såg ingenting."
Jag sa bara: "Okej."
Jag pratade med min mormor.
Jag sa: "Mormor, vet du att --- klär sig i kvinnokläder?"
"Mijo, var har du varit? Hon har gjort det i åratal."
Det var okänt för mig. Där kom senaste nytt.
Det lustiga var när hon tog av sig skorna.
Hon var snabb i benen.
Jag är Venus storebror, nummer två i familjen.
Jag försöker hålla mig för mig själv. Jag är av den gamla skolan.
Min bror John är äldst och han försökte ha pli på alla.
Sen har vi Louie som är yngst.
Tiderna var annorlunda då.
Alla försökte vara en machokille.
Men Venus var annorlunda från dag ett.
Från dag ett.
Hon spelade inte boll, som jag och mina bröder gjorde.
Hon dansade på ett hörn med mina ex-flickvänner.
Jag önskar
att man kunde åka tillbaka i tiden och ha en kristallkula och se
vad som skulle komma att ske.
Det är många personer här som inte finns hos oss längre.
-Se på… -Var kom den i från?
-Från mina saker från mamma. -Okej.
-Det är Venus. -Titta på håret.
-Jag minns att hårtorkarna gick. -Ja.
-Hur… -Man ser dragen av ett Pellagatti-ansikte.
-Titta. -Visst?
Alltid snygg.
-Hon dansade alltid. -Ja.
-Hon var så populär. Jag minns det. -Hon var inte en bra…
-I grundskolan. -Hon var en grym dansare.
Hon var före sin tid, utan tvekan.
-Jag håller den tiden varmt om hjärtat. -Ja.
För under andra perioder var det verkligen svårt på grund av…
Våra föräldrar.
Om ni var borta i ett par dagar,
var det som att Hoppy fick lov att bli fullständigt plakat.
-Ja. -Hoppy var vår styvfar.
Jag tog ingen skit av honom.
Jag brukade be honom dra åt helvete, redan som liten.
-Jag glömmer aldrig den gången… -Ja.
Vi hade våningssängar. Jag sov uppe och John nere.
Du sa: "Han kan dra åt helvete! Han är inte min pappa!"
Då fick mamma nog. Hon kom in i rummet och tog tag i John.
-John hade afro på den tiden. -Hon tog tag i håret.
-Hon slog mitt huvud mot elementet. -Hon drog honom ur sängen.
Jag sa: "John, håll tyst."
Men han höll inte tyst.
Jag tittade på vodkaflaskan en dag och sa: "Du älskar den här skiten."
Jag slog honom i huvudet med den.
Mamma blev galen och slängde ut mig.
Det var nog därför mamma flyttade till Kalifornien.
-Ja, det började bli fysiskt. -Jag sa till honom: "Jag dödar dig."
Och Venus…
-Var tyst och gick undan. -Hon höll tyst.
Hon kom ut först efter det
att mamma flyttat till Kalifornien.
Ja.
-Men jag tror… -Vi visste att hon var gay.
-Alla visste. -Men inte att hon var trans.
Så vi hade inte…
-Vi kunde inte förstå det 1980. -Åttio.
-Åttioett. -Jag blev galen.
Jag tog tag i hennes fotleder och vände henne uppochner.
"Det är fel på dig. Du är helt jävla galen."
För mig, när jag såg i Paris Is Burning,
min syster förklara med sina egna ord:
"Allt jag vill är att bli älskad och gifta mig,
och ha ett hus med ett vitt staket."
När jag hörde det, började allt falla på plats.
Men när vi fick veta hur hon togs ifrån oss,
väckte det mycket ilska.
Ja.
Jag ska berätta vad som drog igång det, helt ärligt.
Det var när den där skitstöveln gjorde den där grejen…
Han gjorde en off-Broadway-pjäs:
Lös det mystiska mordet på Venus Xtravaganza.
Det rev upp en del sår. Det var då vi sa:
"Vi måste kunna göra nåt bättre än den här skiten."
Vi visste ju vad som hade hänt, var det hände, när det hände.
-Vi trodde det i alla fall. -Vi trodde.
Men vi visste inte vem.
Kalla fall har förekommit i åratal nu. Tänk om det finns DNA?
-Ja. -Ni vet…
-Är det möjligt? -Det är på tiden.
Men jag vet att Xtravaganzas finns kvar.
-Är ni med? -Ja.
Hur stor är chansen att nån där kände henne?
Den chansen är väldigt liten.
Ja, men man vet aldrig.
På grund av vem hon var,
tror jag att vi kan få folk att hjälpa oss.
-Är ni med? -Hon förtjänar det. Venus förtjänar det.
Jag håller med.
-Ja. -Vi gör det vi måste göra.
Jag har alltid vetat att jag skulle bli en flicka.
Ända sen jag var sju eller åtta år gammal.
Jag kände alltid att jag ville vara en vacker dam,
och jag ville gå…
OMREDIGERADE KLIPP FRÅN PARIS IS BURNING
…modevisningar.
Men de som inte kan acceptera mig…
Jag antar att det beror på att de vägrar se det
och inte vill förstå det.
OMREDIGERADE KLIPP FRÅN PARIS IS BURNING
Ett hus…
Det är som en familj.
Man kan säga att de är familjer
för många barn som inte har familjer.
När nån blir avvisad av sin mor och far, sin familj,
börjar de söka när de väl kommer ut i världen.
De söker nån som kan fylla tomrummet.
Jag vet det av erfarenhet, för jag har haft ungar som kommit till mig
och klamrat sig fast vid mig som om jag vore deras mor.
Min mamma är Angie Xtravaganza
och min pappa är David Xtravaganza.
Jag hade precis fyllt 15 år,
och alla gillade mig, alla andra Xtravaganzas.
De bestämde att:
"Om du vill bli en Xtravaganza, måste du tävla på en bal först.
Om du vinner en trofé, då blir du Xtravaganza."
Samhället ser på fotboll och basket. Det är deras underhållning.
Vi går på bal. Vi förbereder för en bal.
Vi kan lägga mer tid på det
än vad nån skulle lägga på vad som helst annat.
-Ja, så sant. -Balen är vår värld.
REPETITIONER INFÖR KOMMANDE BALTÄVLING
Ser du hur hon vänder sig åt sidan? Titta inte åt sidan, Chi.
-Man får aldrig titta åt sidan. -Man ska vara…
Tricket med allt är ögonen.
Glöm gången och allt. Det är din energi och…
Allt det här.
Juan, kom igen!
Ge mig, ge mig, ge mig ett!
Attityd. Ja!
Ge mig tior över hela linjen.
Syd Xtravaganza?
Syd Xtrava… X, vad? Xtravaganza!
Steph Xtravaganza, Steph Xtravaganza
Derrick, Derrick, Derrick Xtravaganza
Derrick, Derrick, ja!
Ja!
Mamma!
Xtravaganza!
Mamma!
Okej, ni var redo för balen med den sista.
Jag kom in i House of Xtravaganza 1999.
Men jag var 15 år
när jag först såg Paris Is Burning hemma hos min transbror.
Det var en vändpunkt i mitt liv.
Venus historia är vår historia.
Jag fick aldrig träffa henne, men jag känner henne.
FRÅN PARIS IS BURNING
Jag har varit nära att mista livet många gånger,
och jag är fortfarande här.
Jag har bara haft tur.
Jag är less på att gråta.
Det är dags att göra nåt.
Jag fick aldrig träffa Venus.
JOES DOTTER
Jag föddes sju år efter mordet på henne.
Okej, Jill.
Jag känner henne genom min familj och genom en skärm.
Hon är nog där uppe och säger: "Vad har ni väntat på? Det var på tiden."
Förhoppningsvis är hon med och styr mycket av det som pågår,
vilket jag verkligen tror att hon gör,
för att samla teamet som för det här framåt.
-Jillian. -Hej.
-Äntligen får jag träffa dig. -Hej.
-Vad härligt att få träffa dig.
Detsamma.
Hej, jag heter Joe.
-Ja, hur mår du? -Angenämt. Hur mår du?
-Angenämt. -Trevligt att äntligen träffas.
-Det här är en otrolig… -Ja.
-Vi har en miljon frågor. -Jaså?
-John? -Hur mår du?
-Jag mår bra. Kul att träffas. -Detsamma.
Så snällt av dig att komma.
Jag tänker verkligen på min syster nu.
Och…
Det är lite känslosamt.
-Det kan jag tänka mig. -Ja.
Det rådde en uppfattning där ute
om att vi inte brydde oss om henne, men så är det inte.
Ja, jag har hört historier om familjen,
men man kan inte veta förrän man har pratat med familjen personligen.
Louie sa det bäst.
Han sa: "Hörni, det där är Venus andra familj."
Vi tycker att det är viktigt att huset är insatt i allt som sker.
Venus är inte den enda husmedlemmen som har blivit mördad.
Ett av skälen till att jag vill göra det här är
att det öppnar upp för andra tjejer att få sina fall lösta.
Att se familjemedlemmar som bryr sig om det är så mäktigt.
-Ja. -Det finns ett talesätt.
"Ibland faller saker isär
så de kan falla samman."
Vi försöker få till det.
Okej.
-Fri placering? -Var du vill.
Hej. Hur mår du?
-Gisele, det är vår lillebror Louie. -Hej, lillebror Louie.
God morgon, Gisele. Vad trevligt att träffas.
-Tack för att ni kom hit. -Tack för det ni gör.
Vi vet att ni har försökt få
er systers mordutredning öppnad igen,
och få en kopia av utredningen, om möjligt.
Men ni har stött på hinder hos New York-polisen.
Enorma hinder.
Jag är lite förvånad,
för NYPD är vanligtvis tillmötesgående mot offers familjer.
De är absolut ingen kundservicetjänst,
men vad gäller offrens familjemedlemmar, brukar de vara toppen.
Vi fick aldrig tillbaka några av hennes tillhörigheter.
Aldrig nånsin.
-Jag… -Jag fick bara tillbaka hennes kropp.
Okej. Så…
-De har väl kvar akten, tänker jag? -Absolut.
Ja.
Jag vill se dokumenten.
Vi hoppas kunna hjälpa till med det och om det behövs,
väcka talan i domstol med begäran om att akten visas för er.
Akten ska innefatta hur utredarna gick tillväga då,
om man samlade in nåt DNA,
om det fanns några misstänkta som de kan ha pratat med,
och hur utredningen avslutades, om den avslutades.
Wow! Vilken… Otroligt.
De kommer att ge oss akten till slut och då kan jag gå igenom den med er,
och förhoppningsvis ge er det avslut ni förtjänar.
Det är det vi vill få. Det är målet.
Jag har fått fler svar av honom på två dagar än på 30 jävla år.
Ursäkta språket, snälla ni.
Varje familj har ett original.
Det är okej.
Kom igen.
Det var här allt började för mig, på det här gathörnet.
Läget, kompis? Hur mår du?
-Bra. -Härligt.
-Är du med? -Jag är med.
Kolla här. Jag ska visa dig hur galet det här var.
Moster Priscilla bodde här på 342.
På 343 och en halv bodde mormor.
-Puertoricanska sidan. -Den puertoricanska sidan, ja.
Och det var där de filmade Paris Is Burning.
Där inne.
Det var där som Venus brukade passa dig när jag sov på natten.
Här borta bodde vi.
Jag, farbror Joe, farbror Louie och farbror Frankie.
Venus bodde där ett tag, men sen flyttade hon över till mormor.
Här fanns hela min familj.
Mina mostrar, mina morbröder, mina kusiner, mina vänner.
Allihop. Kom, så ska jag visa mormors hus.
Galet.
Jag bor här i Jersey City med min mormor.
Hon är den som står mig närmast i familjen.
Hon har tagit hand om mig hela mitt liv, i princip ända sen jag föddes.
Och…jag är hennes bebis.
Hon överbeskyddar mig
och gillar inte att jag är runt män.
Hon vill inte att jag har pojkvänner.
Hon tror att de kommer att utnyttja och exploatera mig,
få mig att hamna i trubbel och lida.
Titta.
Hon stylade.
Hon ser arg ut.
"Vad gör jag här? Jag borde vara kvinna."
Och sen… Vad sägs om det här?
"Jersey Citys stadsbibliotek.
Den 17 november 1988."
Hon ordnade det här kortet strax innan hon mördades.
De har använt hennes tidigare namn här.
Inte "Venus".
Hon hatade det.
Hennes dödnamn står även på gravstenen.
Mina bröder och jag hoppas kunna ändra på det.
Då så.
Bra grejer.
Jag stannar här
och stänger av min bil.
Hur långt blir videosamtalet? Vet du?
Inte så långt.
Jag ringer för att jag har fått brev
från New York State Vital Statistics.
-Är du med? -Ja.
-Redo? Vill du öppna? -Du kan öppna.
Hur är vädret i dag?
-Underbart. -Fint.
Ja.
Ja, jag tror att det här är rätt.
Ja, det är det.
Kolla.
-Få se. -Wow! Det är vad vi har väntat på.
Ja, jag har två. Titta, bror.
Vad står det högst upp? "Intyg om…"
"New York stad. Intyg ur civilregistret."
Du har glasögon.
"Civilregistret, Hälsovårdsdepartementet, stadsdelen Manhattan."
DÖDSBEVIS
Fortsätt.
"Den avlidnes namn:
--- Pellagatti." Namnet är felstavat.
De jävlarna.
"Den 21 december 1988."
Det var nog då de dödförklarade henne.
Ja, platsen är: "264 West 46th Street."
"Strypning."
-Ja. -Det är… Jag…
Vet ni vad? Jag vill inte… Det är bara för jävligt.
Skulle det här vara till hjälp om vi skulle
försöka få till ett namnbyte eller nåt?
-Är det till hjälp? -Absolut.
Vi behöver ha all den här informationen.
-Utredarna berättade ingenting för oss. -Nej.
-Det var ett stort mysterium. -Ja. Det var under utredning.
De brydde sig inte.
Ja.
Men det suger att titta på det här.
Nån kom undan med mord och jag gillar inte det.
ADVOKATBYRÅ
Vi pratade på Zoom.
Jag vill bara kolla att det ni sa fortfarande är vårt mål.
Ni hade en syster, Venus,
och hon finns inte bland oss längre sen 1988?
Det stämmer.
Hon var transkvinna och har även en House-familj.
Ni och House-familjen är överens om att göra ett postumt namnbyte.
Det är ett fint ord som innebär ett namnbyte efter att man har gått bort.
Korrekt. Eftersom hon togs ifrån oss så tidigt,
har vi överlevande syskon beslutat
att göra nåt i hennes ära, och ge henne vad hon skulle ha gjort ändå,
vilket är ett namnbyte.
-Hon var Venus. -Ja.
När namnändringen är klar, får ni en bestyrkt kopia.
Om det då finns nåt annat med hennes namn som ni vill ändra på,
borde det inte vara nåt problem att ta med den handlingen,
visa upp den vid behov och säga:
"Det här är faktiskt hennes namn. Vi måste rätta till det här."
Toppen.
Det som oroar mig mitt i glädjen
är vem som plötsligt skulle kunna sätta sig på tvären.
Det kan gå smidigt eller så blir det kaos. Men vi löser det, oavsett.
Det här var inte lätt för oss heller som familj.
Jag är företagare.
Kommer det att påverka vilka jobb jag får för att Venus var min syster?
Det finns såna människor där ute. De finns där.
Pappa, jag förstår allvaret och det är just därför vi gör det här,
men det du känner oro för ifråga om ditt företag
är skälet till att folk stannar i garderoben.
Det är svårt att bemöta systemet, men bara första stycket på sidan är…
-Mäktigt, va? -Ja.
"Representationens omfattning.
Du ansöker om postumt namnbyte för ditt syskon,
Venus Pellagatti Xtravaganza, för att bekräfta hennes könsidentitet.
Du är införstådd med, att såvitt ansvarig advokat på TAA känner till,
har detta aldrig tidigare prövats i New Jersey,
och det finns ingen etablerad procedur för detsamma.
TAA har åtagit sig att representera dig för att främja
transpersoners och icke-binäras rättigheter i New Jersey.
Det här är ett strategiskt yrkande,
då räckvidden kan sträcka sig bortom din familj."
Det är spännande att tänka:
"Herregud, vi kommer nog
att skapa medvetenhet och kanske förändring."
Det är grönt.
Jösses.
Min Jersey City-sida träder fram.
När jag hörde om mordet på O'Shae tidigare i veckan,
blev jag överväldigad.
Arg för att ännu en till av våra bröder måste dö.
O'Shae var en central person i det unga, blomstrande hbtq+-samhället i New York.
Han representerade de bästa av oss.
Han var kreativ, optimistisk, lockade fram det bästa hos folk,
och gav ofta uttryck för sin livsglädje genom dansen.
Så var det även natten då han mördades.
Att behöva sörja förlusten av en samhällsmedlem om och om igen,
det förtär en.
DANSA VOGUE I MOTSTÅND
Jag värdesätter alla er som kom ut,
som samlas för att skapa en trygg plats
där vi försöker bearbeta och läka.
-Att dansa vogue är inget brott. -Att dansa vogue är inget brott.
-Att dansa vogue är inget brott! -Att dansa vogue är inget brott!
-Så i dag dansar vi vogue i O'Shaes ära. -Ja!
-Säg hans namn! -O'Shae!
Att dansa vogue är inget brott
-Att dansa vogue är inget brott -Nej, nej, nej
Att dansa vogue är inget brott Nej, nej, nej
ETT HEM/EN RÖST
Jag växte upp i en värld
där jag trodde ingen var som jag.
Bra, bara bra.
Hur mår du?
Venus var självförtroende personifierad,
och jag är tacksam att hon berättade sin historia,
för det gav mig verktygen jag behövde för att kunna dela min egen en dag.
Oftast får man inte chansen…
Man har sina hjältar i gemenskapen, men träffar inte deras biologiska familj.
Hon var grym. Det var hon.
-Hon var före sin tid. -Ja.
Gia har ordnat ett möte med José Disla Xtravaganza
som kände Venus på 80-talet.
Den här personen älskade Venus lika mycket som vi och led…
Vi kanske kan lugna honom.
-Hej. -Hej.
-Jag heter Louie. -José. Angenämt.
Hej, José. Jag heter Joe.
-Angenämt. -Detsamma.
-Hur mår du? -Bra, tack.
Sätt dig.
-Tack för att du är här, José. -Tack för att du ringde.
Vi uppskattar att träffa dig.
Jag har ofta funderat på vad jag skulle säga till er
när vi väl träffades.
Venus var…
Hon var min House-syster och min brorsdotter.
Hon var vacker. Hon var en fri själ.
Hon var rolig och hon var kaxig också.
Hon var bekväm med sig själv,
och…
Familjer inser inte skadan de orsakar.
House of Xtravaganza bestod…
…av människor som var ärrade av sina familjers försummelse.
Venus var en av dem.
Jag har hittat frid i mitt liv. Jag har försonats med många saker.
Om det vore för 30 år sen, vet jag inte om det här hade varit så här civiliserat.
Jag ska vara ärlig, för…
Jag kände en stark bitterhet, bara utifrån mina samtal med Venus
och smärtan hon kände.
Pratade hon illa om sin familj?
Inte illa i sak.
Jag har svårt att tro det.
-Verkligen? -Ja.
Hurså?
Vi kommer från en splittrad familj. Mamma och pappa gick skilda vägar.
-Venus bodde hos min mormor. -Ja.
Min mormor var som hennes mamma.
Hon kände inte den kärleken från resten av sin familj.
Sina bröder eller hela familjen?
Han menar alla.
Ja, och det är nog därför hon utforskade
en ny familj hos Xtravaganza.
-Eller hur? -Ja.
Jag kan bara säga
att jag inte klandrar Venus, för varifrån fick hon kärlek?
Varifrån fick hon sitt erkännande, sitt pris, sina blommor?
Men jag måste också säga
att jag står här och vidhåller att jag älskade min syster.
Det handlade inte om att ni inte älskade henne.
Hon klagade säkert på att jag gav henne ett helvete.
Det kan nog delvis vara sant att hon kände sig avvisad…
-Det har vi förstått. -Ja.
Men jag kände Venus innan hon blev Venus.
Som hennes lillebror
har jag ett djupt syskonband till henne.
Okej?
Det var…
Det var äkta.
Och visst, just då kanske saker och ting var förvirrande.
Hur ska jag kunna förstå nånting som jag inte vet nåt om?
Men jag förstår hennes smärta
utifrån hennes kärlek för oss och sin familj,
och hur hon måste ha känt, vilket krossar mitt hjärta också.
För den som gjorde det här mot min syster,
stal henne från dig
och stal henne från oss.
Och jag beklagar verkligen din smärta,
men en sak vet jag…
Jag kan stå här med mina bröder och säga: "Vi älskade vår syster."
Vi kanske inte visste hur vi skulle visa det så som hon hade behövt.
Det får jag leva med.
Men jag står här nu
och säger hur mycket jag älskade henne
och menar det från djupet av mitt hjärta.
Och jag tror dig. Vet du varför?
För ni är här.
-Det betyder mycket. -Och man utvecklas.
-Rätt eller fel? -Det gör man.
-Absolut. -Evolution. Det måste vi alla.
Det här var hennes kvarter.
-Ja. -Ja.
Att vara här är väldigt personligt för mig.
Att dyka ner i vem Venus är och vad hon fick gå igenom.
-Här är det, 343 och en halv. -Jösses.
På riktigt? Och en halv?
-Och en halv. -Och en halv.
-Noll komma fem. -Wow!
-Det här var hennes hem. -Det här är huset där hon bodde.
-Wow. -Där hon växte upp.
FRÅN PARIS IS BURNING
Det är galet att vara här 34 år efter det att hon blev mördad.
Så mycket har förändrats,
men samtidigt är så mycket oförändrat.
Att vara puertorican, italienare och trans.
Vad betydde det?
Vad betydde hennes hem som fristad?
Vad betydde hennes sovrum som en plats där hon kunde föreställa sig
att en dag skulle nån som du vara möjlig.
Ja.
-Det här är så viktigt. -Ja.
Det här är så viktigt.
-Vi vet att det är viktigt. -Precis.
Men för att övriga samhällen ska förstå det…
Absolut.
Hur gör vi det till ett landmärke?
-Vi måste få till samtal. -Ja.
Titta på alla X.
-Okej. -Xtravaganza!
Okej.
"Vad är det, Pedro?"
-"Går du igenom det?" -"Går du igenom det?"
Vad är det med dig, Pedro? Går du igenom det?
Går du igenom nån psykologisk förändring i ditt liv?
FRÅN PARIS IS BURNING
-Hon blev man igen. -Blev du man igen?
Ta på mig, älskling.
Ta på mig, raring.
Ta på hela mig.
Okej? Du kan inte hantera det.
Jag letar efter en väska som jag la här för många år sen.
Jag hade mina basebollskor och -handskar i den.
Jag hade prylar från Kalifornien, där jag spelade baseboll,
jag hade foton på min pappa, och paketet som var till Venus.
En julklapp.
Den första damartikeln jag nånsin köpte henne.
Det var en Halstonflaska för kvinnor.
En parfym.
Halston.
Jag vet inte om den görs i dag, men…
Vi hade inga pengar, men jag hade några kronor till övers då.
Hon hade gillat den.
Jag fick den inslagen, la den under granen och sen…
…inträffade tragedin.
Vi firade inte jul det året.
Jag brukade alltid säga till henne:
"Snälla, var försiktig där ute. Det är galet. Du är i New York."
Du vet, kokainkrig… Det var verkligen väldigt läskigt.
I år har 1 734 personer dödats i New York.
New York City såg sin högsta mordfrekvens nånsin 1980,
vilket lett till nya krav…
Sedan crack dök upp, vilket har förvandlat gatorna till skjutbanor,
har kriminalitet, inklusive mord och andra våldsbrott,
bara skjutit i höjden.
Vi är rädda att åka tåg på dagen och åker inte på kvällen.
Jag var med en kille och han tog på mig där nere.
Han kände den, såg den och flippade ur fullkomligt.
Han sa: "Din jävla bög. Du är ett missfoster.
Du är ett aidsoffer och försöker ge mig aids.
Är du galen? Du är homo. Jag borde döda dig."
Du vet, såna saker.
Jag blev verkligen
livrädd och hoppade ut genom fönstret.
Jag tog min väska och hoppade ut genom fönstret.
För mig var hon som min högra hand. Jag saknar henne.
Vart jag än går, saknar jag henne.
Det var min primära…
Det var mitt hus primära dotter.
OMREDIGERADE KLIPP FRÅN PARIS IS BURNING
Jag brukade säga: "Venus, du tar för många risker.
Du är för vild där ute. Du kommer att råka ut för nåt."
Men Venus var sån.
Hon tog risker, hoppade in i främlingars bilar.
Hon gjorde alltid som hon ville för att få det hon ville.
Polisen kom till mig med ett foto av hennes lik.
Det var jag som fick informera hennes familj om allting.
Jag minns att mamma ringde.
Hon sa: "Hämta din mormor. Det har hänt nånting hemskt."
Min pappa hade en kombi på den tiden. Vi blev bara…
…väldigt tysta.
Inte ett ord yppades, du vet…
…förrän vi satt på rättsläkarens kontor.
Då pratade vi.
Jag, Joe och min pappa.
Han sa: "Gå och hämta din bror."
"Okej."
Jag följde med läkaren eller vad det var.
Jag sa: "Dra ut handen." För Venus hade ett märke på handen.
Hon hade en hök.
Har du sett en hök nån gång?
Det var nån medicin hon fick som bebis mot meningit.
Hon fick den på sig.
Det blev ett litet brännsår och ärret liknade en hök.
Och det var då jag sa: "Dra ut handen.
Få se."
Och där var den.
Jag visste att det var hon och det var…
Det är inget man vill minnas.
Man vill inte se sin förruttnade syster, som jag fick.
Ja.
Hemskt.
Det jag söker, hittade jag inte.
Och det suger.
Jag tänkte just på att som ung,
så kände jag mig alltid skyddad av Venus närvaro.
Jag har ju berättat att mamma brukade ta oss till bilen när de grälade,
så fick vi sova i bilen och Venus,
redan i den åldern,
skyddade mig och höll om mig.
Jag minns det som det vore i går.
Hur känns det?
Det är okej. Jag vill bara se vad som pågår.
Se hur det ligger till, en gång för alla.
Mina tankar går i 160 km/tim.
Redo?
Kaffet är hemskt, så ni vet. Hemskt.
Det är ironiskt att mötet sker i dag, på 34-årsdagen.
Ja, det stämmer.
Det här har varit lite av en resa från vårt perspektiv.
Vi har inte fått tag på en fysisk kopia av hela akten åt er.
Det vi har fått tag på, som ni får i dag,
är en detaljerad sammanfattning av utredningen,
men en del av detaljerna däri blir svåra att höra.
Venus kropp hittades på Fulton Hotel.
Hon låg under en madrass.
Hon hade en rutig scarf hårt bunden runt halsen.
Hon hade tydliga ligaturmärken på handlederna.
Det bekräftar att hon var bunden innan hon blev mördad.
Hennes kropp upptäcktes av en städerska,
som polisen förhörde.
Polisen förhörde ett antal hotellanställda,
men slutsatsen är, i anledning av tidpunkten för mordet,
fanns inga direkta misstänkta.
Så spåren kan ha kallnat där.
I februari 1990
kunde polisen identifiera nån vid namn Robinson.
De fick höra namnet
då han satt fängslad på Nassau för ett icke-relaterat våldtäktsfall.
Den här Robinson
ringde polisen som grep honom i Nassau County,
och erkände att han mördat en prostituerad på ett hotell i Manhattan.
I handlingarna avseende det,
står det inte: "Jag ströp henne."
Det står bara: "Jag band henne."
Och sen står det:
"När jag trodde att hon var död,
la jag en madrass över henne för att dölja kroppen."
Och sen, ett par dagar efter erkännandet,
hänger han sig.
Det här är det som stör mig:
Du sitter inne för våldtäkt.
Varför vill du erkänna ett mord om du sitter inne för våldtäkt?
-John, folk har ett samvete. -Tror du?
Ja, det gör jag.
Jag kan inte släppa att nån sitter inne,
och ni båda är för naiva för att tro att nån…
John, du tror inte att sånt händer? Det händer.
-Tror du de vill säga… -De begår… Ja.
De tar sitt eget liv, men erkänner inte att de dödat nån.
Jag menar, självfallet sa han nåt som bara mördaren vet.
-Var bodde han? -Vi känner inte till några detaljer.
Jag berättar vad som står i polisens akt.
Jag vet inte vad som är sant, men jag håller verkligen med dig om
att det är väldigt ovanligt
att en kille som sitter inne för våldtäkt erkänner ett mord.
Han kanske visste att han tänkte ta livet av sig.
Kanske, ja.
Finns det nåt i akten som säger att det finns fysiska bevis
som kanske pekar på en misstänkt?
Kommissarie Russo sa, att för att ge er ett avslut,
skulle NYPD öppna fallet igen för att se om det finns bindande bevis.
Exempelvis det du sa, DNA.
De skulle kontakta rättsläkaren
för att se om de hade DNA-spår eller annat bevis.
Ni ska göra det ni känner är nödvändigt,
men det kommer nog bara bekräfta vad ni redan vet.
Vilket är att killen grälade med henne,
det eskalerade och han ströp henne.
Och jag visste inte om…
…att hon hade bundna händer. Jag…
Jösses.
Fan också!
Han måste vara en jävla idiot, för hon var ju liten, så…
Vilken skitstövel.
-En fegis. -En fegis.
Absolut. Det var det jag sa.
En del av mig är arg på Venus.
Vet du vad, hon använde crack.
Hon rökte crack.
-Ja. -Hon gillade att festa.
Hon var en människa för det. Det spelar ingen roll.
Oavsett vad hon gjorde, var hon fortfarande en människa.
-Ingen förtjänar det. -Alla har sina problem. Ingen är perfekt.
Det är jag väl medveten om.
Jag vill se akten.
Jag vill se den.
-Det här är… -Jag vet.
-John, jag menar… Vad mer vill du se? -Jag vet, men jag vill se den.
-Jag klarar mig. -Jag med.
Ni gör som ni vill.
Det går inte ihop.
De har killens namn. De vet vem han var. Han gjorde det.
-Herregud. -Vad kan utredningen visa?
Vadå? Får den tillbaka Venus?
Hon kommer inte tillbaka.
Nej, det här är smärtsamt för mig.
-Jag förstår. -Jag kan inte lyssna på det här. Okej?
Vi har informationen. Vi vet vem som gjorde det.
Jag förstår din poäng, men det där kommer att förtära dig.
Vi kan ju bara minnas Venus här och nu. Titta på den vackra solnedgången.
Ja.
Ja, vilken vacker sol.
-Jösses. -Jersey City.
Ja.
-Wow, så fint. -Få se på kopian igen.
-Ja, jag är nöjd. -Jag med.
Jag är nöjd.
Att mista min syster fick mig att…
Det försvagade mig, om jag ska vara ärlig.
Man ångrar saker. "Vad gjorde jag för fel?"
Jag var mer orolig för min image än för henne.
Jag ska träffa en vän till min syster.
Jag vill be henne
berätta historierna som jag inte kände till.
Det kanske skulle…
…hjälpa mig
förstå min syster bättre.
Venus hade bara bröder, så om nån är hennes syster, är det du.
Hon anförtrodde sig åt dig och berättade saker som vi inte vet om.
Så jag vill ta reda på
hur…
Hur var det att umgås med henne?
Venus älskade sina bröder,
men hon kände sig trygg på ett annat sätt runt mig.
Okej? Hon hade ett rum i min lägenhet.
Hon gjorde det till sitt.
Okej?
Och det rummet var hennes lugna plats när hon ville komma bort.
Hon använde aldrig nyckeln, utan använde brandtrappan,
men hon kände sig bekväm.
-Och du vet… -Det är galet. Är du med?
Precis, men saken var den att jag avgudade den galna tjejen.
-Okej. -Så det var okej.
Familjen kanske skulle ha tjatat på henne,
eller så kände hon att de kanske skulle tjata på henne.
Det är ju olika saker.
Men Venus älskade sina bröder, familjen och allt,
och hon var tydlig med att hon älskade dig, John.
Det gjorde hon verkligen.
Jag gjorde mycket skit mot henne,
inte för att tuffa till henne, men jag…
Och jag gjorde mycket skit som fick henne att må dåligt.
Mikey var bebis. Jag sa till henne: "Passa honom, så betalar jag dig."
Men jag sa till henne:
"Om du går ut med ungen, klä dig inte som en kvinna."
Det sa jag, så…
Nu har jag dåligt samvete för det, för det var ju den hon var.
Men av respekt, tog hon på sig mjukisbyxor, en tröja,
satte upp håret i hästsvans och hade Mikey i en barnvagn.
Du vet, så…
Man säger inte så.
Jag borde inte ha sagt det, men det gjorde jag.
-Har du bilder på min syster här? -Det har jag.
Det här är en fin bild.
-Ja. -Få se.
Så söt.
-Är det på en bal? -Ja.
Jag minns att hon hade provat på sin första dragshow,
och så började vi bara prata om namn.
Vi kom på några stycken.
En sa Tiny, nån annan sa Little Bit, Peanut,
och jag tänkte: "Vilka dumma namn."
Jag hade ständigt den där låten "Venus" på hjärnan.
Av Frankie Avalon, tror jag.
Så jag sa: "Venus, då?" Hennes ögon lyste upp och hon sa:
"Det låter så fint och jag vill vara annorlunda."
Så hon sa: "Det blir mitt namn."
Och det var så hon fick det.
Och det passade henne så bra, för det var ju annorlunda.
-Ja. -Och det…
Det är hennes namn.
OMREDIGERADE KLIPP FRÅN PARIS IS BURNING
Det här är nog framsidan.
Den här stora skallen ska in i det här lilla hålet, raring.
Hon blir förlöst.
Spegel, spegel på väggen där…
Säg vem som fem queen på balen är?
Ja, jag känner
att balsalen har gett mig självförtroendet att kliva fram.
Där håller jag hakan och huvudet högt, ögonen är riktade framåt.
Jag tar med mycket av det in och ut ur balsalen som ett skydd.
Det här lärt mig att känna mig självsäker när jag går på New Yorks gator.
Vart jag än går, ser jag till
att verkligen ge mitt allt
på min väg framåt.
-Hej. -Syd! Hur mår du?
Jag mår bra.
Herregud! Var är Amara?
Där. Ja.
Hej!
Det var länge sen vi sågs!
Jag vet!
FRÅN PARIS IS BURNING
Jag fick samtal från inspektör Decker på New York-polisens enhet för kalla fall.
-De har återupptagit utredningen. -Det är toppen.
Vi hade pratat om möjligheten att bevisen kan ha gått förlorade,
antingen i NYPD:s lagerbrand eller under orkanen Sandy.
Han lyckades hitta tre föremål, bland annat saken hon bands med.
Den misstänkte
tog man DNA-prov på när han obducerades, ett så kallat FTA-kort.
NYPD lyckades få tag på en del av det kortet.
De ska testa båda föremålen för att se om de matchar.
Nåväl…
Det går inte att bestrida. Om de matchar, har vi fått våra svar.
Hördu…
-Miss Deanna, tack så mycket. -Ingen orsak.
Otroligt.
Det är otroligt.
TÅG MOT UPTOWN
Varifrån kom idén att göra huset till ett landmärke?
Venus Xtravaganza var en transkvinna i House of Xtravaganza.
Hon var en tidig medlem
från när huset startades.
Hon var även stor inom ballroom.
Venus var puertoricansk och italiensk.
Hon bodde i New Jersey, i Jersey City.
Det var där Venus Xtravaganza växte upp.
Hon var i princip en transkvinna
som inspirerade och påverkade en hel kultur och en generation.
Hon inspirerade mig och så många tjejer.
Hon var en trendsättare och en pionjär för oss.
Att visa världen det här offentliga erkännandet,
skulle innebära att skipa viss rättvisa för House of Xtravaganza,
för familjen och för Venus,
och för trans- och gaysamhällena.
För oss alla.
Och om nånting, kan vi säga till vår gemenskap nu:
"Ni förtjänar ett hem."
-Ja. -Tack för den passionerade utsagan.
Ni har gått igenom allting. Alla kriterier är uppfyllda.
Jag är redo att rekommendera det här till stadsbyggnadskontoret.
Grattis.
Hur mår du?
-Hur mår du? -Bra. Du, då?
-Kul att se dig. -Detsamma.
-Vill du se den? -Ja.
Ja, kolla här. Okej.
"Namnet är härmed rättat till Venus Pellagatti Xtravaganza,
namnet som den avlidna lagligen använde under sin livstid,
med omedelbar verkan.
Avgörandet sker i dag, den 29 augusti 2023."
Min födelsedag!
-Jaså? -Ja.
-Grymt. -Visst är det?
-Det här har aldrig gjorts tidigare. -Inte såvitt jag vet.
-Så det här är banbrytande. -Lite så.
Nej, mycket så! Inte lite så!
Även om domstolsbeslutet finns i Hudson County,
så gäller det i hela USA.
-Okej. -Var som helst i New Jersey.
Alla ställen som måste följa ett domstolsbeslut,
vilket är de flesta ställen i stort sett överallt, måste följa det.
Då skaffar vi en ny gravsten åt henne.
Sen vill jag ändra hennes dödsattest.
Vi är skyldiga henne det.
Och jag tror att hon vill att jag gör det, för det här hände…
På din födelsedag.
-Så… -Ja.
-Hon försöker nog säga mig nåt. -Det är otroligt.
Sättet vi kan underlätta för andra att använda det här,
eller skapa ett prejudikat, juridiskt,
är att be rätten utfärda ett skriftligt beslut
och sen försöka få det publicerat.
Det är okej för oss.
Jag tänker rama in det. Det får sitta bredvid Baltimore Oriole,
New York Knicks, alla fina grejer.
Plocka ner Knicks, kanske?
-Men du väljer i ditt hem. -Indianapolis Colts.
-Det är många färger där. -Det blir färgglatt.
-Det blir din hbtq+… -Hbtq+-tröja.
Herregud, pappa.
-Kom igen. Ge mig kardan. -Du har fått allt.
Det här är bra. Det är bra grejer.
FRÅN PARIS IS BURNING
Jag har gått från att vara en ung,
högljudd liten flammande queen från The Village,
till en mogen ung dam som tävlar på baler.
OMREDIGERADE KLIPP FRÅN PARIS IS BURNING
Jag vill starta en professionell modellkarriär.
Jag hoppas på det bästa.
Men om det inte funkar, så vet man aldrig…
En dag kanske jag träffar en rik miljonär som tar med mig över hela världen.
DANS
Föredrar du att debutera i ett annat land eller vill du debutera i New York City?
De vill verkligen spara min oskuld inom haute couture till Europa.
-Till Paris. -Okej.
Så…
De har uttagningar till Paris i slutet av veckan, troligtvis torsdag.
Jag kan bli kallad när som helst för att hoppa på ett flyg.
Ja.
Packa mina väskor och jobba internationellt ett tag.
Det vore så vackert.
En del av förberedelserna för Europa var att skaffa nytt id-kort och…
Mitt id-kort har fortfarande mitt dödnamn,
så juridiskt vandrar jag fortfarande på jorden som
---, du vet? Så blir det.
Nej! Namnet som inte får nämnas.
Ärligt talat, känner jag att vissa tjejer blir triggade av det.
Mina föräldrar använder fortfarande mitt dödnamn, så det blir väldigt…
Jaha! Hur är det?
Det är verkligen…
Det är roligt, ärligt talat, för jag kliver in som kvinna,
så det är nästan som:
"Okej, när jag blir framgångsrik, tänker ni fortfarande kalla mig ---?"
Du vet, jag måste ha varit galen,
för jag vet inte vad fan det var som hände med mig, men jag bara:
"Ingen får kalla mig det!"
Och så blev det.
John ringde mig och sa att Venus officiella namn
är Venus Pellagatti Xtravaganza, så hon får båda sina namn.
-Det är juridiskt bindande. -Är gravstenen ändrad med?
-De ska ändra den. -Det är ett stort steg.
Ja.
Det är vackert att hennes familj vill visa henne
sån respekt.
-Absolut. -Alla tillsammans, som en familj.
-Jag pratade med inspektör Decker på NYPD. -Jaså?
Han sa att han hade dåliga nyheter. Jag frågade vad som pågick.
Han sa att de hade fått svar på första DNA:et de skickat in,
och det uteslöt att den här Robinson…
Det matchar inte det hon hade under sina naglar, så…
-Det suger. -Så fallet är fortfarande öppet.
Han avslutar inte fallet. Det är öppet.
Men…
-Det är… -Men jag trodde aldrig…
När vi lämnade Jims kontor…
-Jag vill också få ett avslut. -Vet du…
-Jag påpekade nåt. -Ja, och jag är tacksam för det.
"Åt helvete med det här. Jag bryr mig inte."
Jag var 98 % säker på att det var han som gjorde det.
-Självklart. -Jag fattar inte det här. Det är liksom…
Ja… Jag fattar det här.
-De har väl DNA? -De har en del DNA, ja.
Finns det ingen databas?
Det var min fråga: "Kan ni köra det här i nån dator?"
Precis.
Men det är också en chansning, för…
-Får vi göra det? -Jag vet inte. Jag måste fråga.
-Det här är sjukt. -Det är illa.
-En mördare går lös där ute.
Vi får hoppas att den som finns i datorn har ett brottsregister eller nåt.
Inte nödvändigtvis. Människor söker upp sin familjehistoria.
-Ja, Ancestry. -Ancestry.com.
-De lämnar in sitt DNA där. -Ja.
-Man kanske kan hitta nån så. -Man vet aldrig.
-De får göra sitt jobb. -Ja.
Vi måste prata med Jim igen och se vad vi ska göra nu.
Så får det bli. Det här är som en oändlig…
Det tar aldrig slut. Det är liksom… År efter år av samma skit.
Det måste vara jobbigt för er, som trodde att ni visste vad som hänt,
och nu kanske det gick till på annat vis.
Men just nu vill jag att ni förstår att även om
testerna uteslöt den misstänkte
som källa till DNA:et som man testade,
var det inte mer än så.
Det säger inget definitivt åt ettdera hållet.
Ingen kan säga, baserat från DNA:et man tog,
hur det förvarades, om det var förstört…
Vi har många frågor.
Exempelvis så har vissa prover blandat DNA.
Ni vet att de tog DNA från Venus naglar.
De tog en del från scarfen
som de tror att hon stryptes med, men de vet inte ens det säkert.
Så det betyder inte att den ni känner som den misstänkte är oskyldig.
Det betyder absolut inte att han är skyldig.
Det betyder att det finns en hälsosam skepsis hos det nya teamet,
vilket gör att de går igenom den gamla utredningen.
Jag bara…
Återigen, så anser jag att vi har gjort många framsteg här,
och jag är så tacksam för alla.
Det är bara… Jag känner redan att jag kanske aldrig
får veta sanningen om vem som gjorde det här.
Jag tror inte att det blir så.
Det gör ont, men det är så viktigt
att vi höjer våra röster för nån som Venus.
Och…
Det i sig ger mig tillfredsställelse och ger mig större glädje…
…i livet i stort, för det finns folk som älskar oss och stöttar oss,
bröder som älskar sina systrar.
Att se dem jobba tillsammans så här, är så inspirerande för mig.
Det ni alla har gjort för att belysa den här frågan,
och hjälpa hela det här samhället,
betyder mycket mer, i fråga om att lyfta fram hennes arv,
än att med säkerhet fastställa vem som ligger bakom det här.
Jag hoppas att smärtan i att inte veta vem den skyldige är
med matematisk säkerhet, inte överskuggar
allt det goda som har kommit av att människor förenats
för att minnas henne och hur viktig hon var.
Tack, Jim.
Tack.
Det betyder inte att det är hopplöst, men det är väldigt svårt.
STADSHUS
"Stadens förordning 23-070,
sammanträde för genomgång av bevarandet av historia,
Venus Pellagatti Xtravaganza, hus 343,5, 8th Street."
Det här är en offentlig utfrågning.
Den som vill uttala sig,
vänligen stig fram till podiet och ange ditt namn.
Hej. Jag heter Amara Velasquez Xtravaganza.
Hur mår ni, ledamöter?
"Jag är här i dag för att hylla min syster,
Venus Pellagatti Xtravaganza.
Venus och jag är båda latinamerikanska transkvinnor
puertoricanska och italienska, autentiska i vårt självuttryck,
båda medlemmar i House of Xtravaganza.
Att Venus hus bevaras som delstatligt och nationellt landmärke
skulle visa resten av USA hur man hedrar queerpersoner.
Det är så viktigt för transpersoner att se sig själva reflekteras i samhället,
att inkluderas och få stöd av de system som styr oss.
Vi behöver queerhistoriska platser,
så vi kan reflektera över allt vi kämpat för
och allt vi ännu kämpar för."
Det som hände min syster är tragiskt.
Det ni gör, om ni röstar ja,
är ett steg i rätt riktning.
Här skrivs historia.
Det betyder nåt att vara ett ljus i mörkret
för dem som behöver att vi, tillsammans, höjer deras röster.
Det här initiativet är väldigt viktigt.
Det handlar inte bara om latinamerikanska eller svarta transkvinnor.
Det handlar inte bara om hbtq+-personer. Det handlar även om er.
För ingen av oss kan vara fria, ingen av oss,
såvida inte alla är fria. Tack.
Jag vill bara säga att jag inte kände till den här historien
förrän lagen lades fram,
men jag vill berömma alla talare som klivit fram,
för det här ser enkelt ut, men det är inte enkelt.
Det är inte enkelt att öppna upp för att bli angripen verbalt och fysiskt.
Det här är inte lätt.
Jag vill bara berömma er och…
Om vi ska anamma mångfald, låt oss anamma mångfald.
Låt oss inte vara selektiva i vad vi vill anamma.
För att avsluta utfrågningen avseende stadens förordning 23-070,
-Ledamot Prinz-Arey. -Ja.
-Ledamot Boggiano. -Ja.
-Ledamot Saleh. -Ja.
-Ledamot Solomon. -Ja.
-Ledamot Gilmore. -Ja.
-Rådets ordförande DeGise. -Ja.
Förslaget godkänns med 6-0.
Ledamöter Ridley, Rivera och Waterman…
Grattis.
Nu festar vi.
Festar?
Ja, jag vill kolla läget. Jag ser fram emot det här.
Om Venus var här, skulle hon vinna den största trofén.
Vi ska gå på balen.
Jag kanske träffar Askungen i kväll.
Jaså? Vad ska du göra med glasskor?
Se vilken som passar.
-Vart ska du? Vi ska nog gå hitåt. -Ja, vi följer lamporna.
-Du är jättefin. -Tack.
Det där är verkligen imponerande. Det är verkligen… Det är…
Jag sörjer fortfarande.
Det kommer aldrig att förändras.
Men jag…
Jag förstår mycket mer nu än när processen började,
för jag fick träffa många fina människor.
Väldigt fina människor.
Och de gav mig en bättre förståelse.
Venus var en speciell person.
Jag är stolt över henne, vad hon gjorde, hennes prestationer.
Jag önskar att vi hade gjort mer för henne.
Man tänker alltid:
"I morgon hörs vi. I morgon gör vi det här."
Men när i morgon aldrig kommer för en person…
Det är det absolut svåraste att hantera.
Jag önskar att hon var här.
FRÅN PARIS IS BURNING
Det första jag skulle säga är: "Förlåt."
-Hej, raring. Vad kul att se dig. -Det var länge sen.
Hur mår du? Vad fin du är.
-Sätt dig. -Ska bli.
Kör på.
Blir det här bra?
Ja, jag ska vrida lite på dig. Om du glider upp lite, så du…
Upp? Okej.
-Så du ligger bekvämt. -Ja.
Nu kör vi, Venus.
Jag berättade för nån att i november så är det 22 år sen jag blev nykter.
Jag var i San Francisco och jag ville inte leva.
Jag visste inte vad jag skulle göra.
Jag blundade och såg Venus prata med mig.
Jag kände det verkligen.
Jag kände hur hon sa till mig:
"Du får inte ge upp. Du måste skaffa hjälp. Du behövs här."
Och så var det.
Är du med?
Oj, vad fint, Jas.
Allt faller på plats.
Som jag sa till dem: Hon får äntligen sina rosor.
-Ja. -Sina blommor.
Jag älskar det.
Huset har blivit landmärke. Det är underbart.
Ja.
Vi försökte behålla allt i original, men vissa saker gick inte.
Herrejävlar.
-Jag hittade nåt när jag höll på. -Jaså?
-Ja. -Det är en brosch.
-Den tillhörde Venus. -Får jag se?
-Minns du den? Venus brukade bära den. -Vänta lite…
-Vi hittade den i en vägg. -Den var er mormors. Det var den.
Venus hade sönder den och fäste den på nåt,
och er mormor blev galen.
-Jag minns den. -Få se.
-Ja. Wow! -Galet.
-Jag vill titta på den. -Det var en evighet sen.
-Så vacker. -Låt mig ta en bild.
-Ta den. Absolut. -Tack.
Tack så mycket.
Det gör den.
Du är en Xtravaganza och husets moder.
Och…
Jag vill att du ska ha den.
Tack så mycket.
Jag ska vara rädd om den.
Vi är familj och vi kommer alltid att finnas här för er.
Det är bara att ni hör av er.
De här två familjerna kan samexistera
för att skapa en ännu större människa.
Venus Pellagatti Xtravaganzas hem
är nu vårt hem.
Gisele, kom igen. Kom hit.
Tack så mycket. Jag uppskattar det.
Ja. Alla ska vara med.
-Kom igen. -Jillian, kom igen. Helen, kom hit.
-Kom igen. -Kom igen, Jill.
Venus.
Ja, X!
Hörni, jag antar att jag är en medlem nu.
-Venus. -Venus!
-Grymt. -Hon har det
Hon har det
Baby, hon har det
Hon har det
Jag är din Venus Jag är din flamma, din lidelse
Ja!
Jag är din Venus Jag är din flamma, din lidelse
TILL MINNE AV VENUS PELLAGATTI XTRAVAGANZA
5 MAJ 1965 - 21 DECEMBER 1988
Venus fall är fortfarande öppet
och mordutredningen pågår fortfarande.
Jersey, högre kan ni, i Venus Xtravaganzas namn.
Glad Trans Day of Visibility.
I dag och alla dagar spelar transliv roll, baby.
Klappa för mig så där
Klappa för mig här Klappa för mig så där
Jag vill se
Bara för mig
Min bror, Syd Xtravaganza
Transmannen
OTA
Den djärva, djärva
Djärv som de var förr
Jag säger, visa hur det var förr, Syd
Visa hur det var förr, Syd
Visa oss hur det var
Den enastående
Det är Syd Xtravaganza
När man pratar om vogue-dans
Här kommer min pappa José Xtravaganza
Visa oss hur man gör, pappa
En applåd för José Xtravaganza
Okej, okej
Amara, här för att ge er en visning
En internationell visning
Jag sa, ta på mig älskling
Ta på mig, raring
Ta på hela mig
En applåd för Gisele Xtravaganza
Jag sa Gisele Xtravaganza
Jag sa att…
Gisele
Gisele Xtravaganza
Jag sa Joe Pellagatti
Här är jag.
Bra, Joe
Kom igen, gå för oss, Joe
I Venus namn I Venus namn, Joe Pellagatti
-Det stämmer! -Ge honom en applåd
Louie, var är du?
Jag sa Louie, Louie, Louie
Louie, var är du?
Jag sa Louie, Louie, Louie
Ge mig en applåd För John Pellagatti Xtravaganza
-Dj, pumpa takten -X, X, X
Xtravaganza!
X, X, X
TILL MINNE AV DERRICK XTRAVAGANZA
TILLÄGNAD Venus Pellagatti Xtravaganza
Layleen Xtravaganza Cubilette-Polanco Lorena Xtravaganza
Samt alla trans, ickebinära och könsavvikande våldsoffer.
Undertexter: Marie Roos
Wow! Okej.
Nu får alla gå hem!
Nu får alla gå hem. Det är slut.
Gå hem!