Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
"Iran je dom više od pet miliona avganistanskih izbeglica.
Zovu ga 'Zemljom svoje braće.'"
Pojačaj grejanje!
Mohamade, pusti to i pomozi Kasemu da utovari robu.
Dobro.
Kamion odlazi za pola sata. -Dobro.
Požuri! Kasno je.
Mohamade, dodaj mi gajbice.
Brzo! Hladno je!
ZEMLJA NAŠE BRAĆE
PRVO POGLAVLJE - MOHAMAD BOJNORD, 2001.
Livenje gvožđa je lako i neće se stisnuti poput čelika.
Zato je idealno za strukturalne radove.
Mahmudi, koja je tačka topljenja gvožđa i livenog gvožđa?
1371 i 1127 stepeni.
Celzijusa? -Da, oprostite.
Nemati, ustani.
Navedi vrste livenog gvožđa.
Nastavniče...
Liveno gvožđe... -Belo.
Belo...
Sivo...
Kovano.
Gvožđe...
Nodularno i kovano.
Pitaću te opet sutra.
Možeš da ideš.
"Livenje gvožđa je lako!
Celzijusa!
Blic-test sutra!"
Mohamade, mogu li da dobijem ružu koji su napravio?
Za koga je?
Za moju devojku.
Nemaš je!
Ruža će to da promeni.
Mohamad bi onda trebalo da ih ima stotinu!
Zgodan je pa mu i ne trebaju.
Sjaši.
Ti!
Zove li mene? -Mislim da te zove.
Ja? -Da. Dođi ovamo.
Dobar dan.
Jesi li ti Avganistanac?
Moraš li da razmišljaš o tome?
Jesam.
Pokaži mi ličnu kartu.
Nemam je, ali ovde idem u školu.
Ulazi.
Da sam ilegalno ovde, ne bi me upisali.
Ulazi u auto! Ne traći naše vreme.
Gospodine, molim vas. -Ulazi.
Ruzbahani, idi po račun.
Dođi.
Pomagaćeš nam dok proverimo status tvog boravka.
Pazi, soba je poplavljena.
Najafi, ovi momci će pomoći da se dokumenta prebace u novi arhiv.
Kako se zoveš? -Mohsen.
Idi po kolica.
Ti isprazni police pozadi.
Brzo.
A ti izbaci vodu.
Karami, pomozi mu.
Spusti ruksak.
Moshene, pomozi mi.
Uredno ih složi.
Hajde.
Šta radiš?
Bez brige. Osušiće se.
Ko ga je uhapsio?
Mislim da je Najafi.
Daj mi to.
Za sad pomozi da se izbaci voda.
Izgleda li kao da može da radi?
Nema više Avganistanaca.
Objasni to komandiru.
Kako se zoveš?
Mohamad. -Pusti to. Dođi.
Isprazni ovu policu.
Brzo.
Lepo ih složi.
Pitajmo šefa arhiva kako ovo da se reši.
Dobar dan. Voljno.
Kad ćete završiti, Nazari?
Do kraja nedelje.
Pre inspekcije u ponedeljak? -Da.
Šta je bilo?
Pao sam sa skele.
Zašto ste ga uhapsili?
Nema isprave. -Pustite ga.
Kad sledeći put uhapsite bogalja, svi će dobiti 72-satnu kaznu.
Jasno? -Da, gospodine.
Ostale pusti pre mraka ako dobro rade.
U redu. -Na posao.
Nazari, pazi da ne izgubite dokumenta.
Naravno. -Na posao.
Stani ovde.
Bombardovanja u Badahšanu i Kabulu
pojačana su ovih dana.
Raketirani su Zaranj i Kandahar.
Kofi Anan je juče izrazio zabrinutost
zbog sve većeg broja avganistanskih civilnih žrtava.
Napadi su uzrokovali veliki talas avganistanskih izbeglica
prema Iranu i Pakistanu.
Bombarduju Avganistan.
Amerikanci su zauzeli mnoge gradove.
Talibani beže.
Šta?
Talibani beže.
A narod?
Hana, draga, svi beže.
Ugasi. Jedemo.
Zašto je jedeš, Mohamade?
Sit sam. Jeo sam u školi.
Zašto si kasnio?
Pravili smo stolove
u radionici.
Darovit je.
Daju mu previše posla.
Uči zanat. Zanatlije mogu puno da zarade.
Da Leila ima ličnu kartu, poslao bih je u krojačku školu.
Kaseme, može kasnije da uči krojenje.
Neka se uda i zasnuje porodicu.
Ako bog da.
Ima li novosti od njenog udvarača?
Hosein je dobar čovek.
Otišao je u Anzali zbog posla. Čekamo da se vrati.
Daće bog.
Kad ćeš ti da se oženiš, Kaseme?
Prvo ću da se pobrinem za Leilu. Doći ću na red.
Daće bog.
Hvala. Bilo je ukusno.
Nema na čemu, draga.
Gde ideš, Leila?
Da nahranim pse.
Brzo. Hladno je. -U redu.
Ako nećeš da jedeš, uradi svoj deo posla.
Zaostaješ.
Nema spavanja dok ne završiš.
U redu, tata.
Zdravo.
Zašto kasniš?
Čekala sam da Kasem zaspi.
Ispravio sam tvoje zadatke. -Hvala.
Želiš li da vežbaš? -Ne.
Imaš posla. Neću ti smetati. Sutra ćemo.
Sutra ću doći ranije.
Hvala.
Jesi li našla Reksa?
Da, ali povređen je.
Mislim da ga je neko udario.
Treba li mu zavoj?
Našla sam zavoj u kuhinji.
Doneću ti još gajbica.
Hvala.
Kad si došao kući?
U sumrak.
Jesu li pitali za nas? -Ne.
Misle da sam jedini Avganistanac ovde.
Šta ako saznaju? -Neće.
Izgledate kao Iranci.
U pravu je. Mislim da neće saznati.
I da saznaju,
samo držite isprave uz sebe.
Šta je tvoj otac rekao?
Nisam mu rekao.
Zašto?
Šta može da učini?
Nećeš da kažeš direktoru?
Gotovo je.
Pusti to!
Opet su ovde.
Vratimo se.
Imam isprave. Ne bojte se.
Kažem vam da imam dokumenta.
Idi prvi.
Ja nemam.
Da, Mohamade. Bićemo iza tebe.
Pomagaćeš nam dok proverimo status tvog boravišta.
Ko je građevinski radnik?
Uzmi sekiru i pomozi ostalima.
Ti rastavi police.
Možeš li ovo? -Da.
Ruzbahani!
Večito petljaš po tome. Požuri!
Zapela je.
Šta je zapelo?
Daj da vidim.
Uhvati ga i povuci ključ.
Ovako.
Kad ga otpustiš...
Samo ga odvrni
ručno.
Jasno?
Gospodine?
Mogu li ranije da idem kući?
Imam važnog posla.
Je li hrana ovde toliko loša?
Danas više neće biti hrane.
Nisu vojnici. Imaju preosetljive želuce.
Dođete ovamo nekoliko puta.
Meni je ostalo još 14 meseci.
Gušter!
Ja sam gotov za 20 dana.
Ne hvali se, idiote. Ja o tome odlučujem.
Ko je od vas u braku?
Pošalji ih kući ranije.
U redu.
Ja sam veren.
Prekasno.
I klinac će reći da je veren.
Bio bi slatka "mlada".
Sedite.
Pošaljite četvoricu u praonicu.
U redu.
Brzo završite. Treba mi prevoz.
Stavite lance na gume. Pada sneg.
U redu.
Ti i vas dvojica idite u praonicu nakon ručka.
Ostali će ići u oružarnicu nakon ručka.
Bravo.
Hvala.
Nije li ti hladno?
Ne želim da mi se odeća zaprlja.
U koji razred ideš?
Prvi srednje škole.
Ostao bi do kasno u praonici.
Pustiću te za sat ili dva.
Zašto želiš da odeš ranije?
Imam posla.
Imaš li devojku?
Ne.
Asgari!
Zašto ne odgovaraš?
Komandir pita ko je u noćnoj straži.
Sad ću. -Požuri.
Požuri, rekao sam!
"Go?
Go, went, gone."
Juče sam išla na plažu.
"Eat?
Eat, ate,
eaten."
Obično pojede sendvič.
"Eats." S ide na kraj.
Zašto?
Treće lice jednine.
Dobro.
"Turn?
Turn, turned, turned."
Okrenula sam sto.
Ne brini se. To je vetar.
Sigurna si?
Da.
"Lie?
Lie,
lied, lied."
Lagao si o školi sinoć.
"Take?"
Gde si bio juče?
Rekao sam ti.
U radionici.
Odeća ti je puna piljevine kad dođeš iz radionice.
Gde si išao nakon škole?
Mohamade...
Nećeš mi reći?
Zašto si mi tek sad rekao?
Zna li tvoj otac?
Ne. Nisam mu rekao.
Reci mu neka dođe kod mene sutra.
Možete li da mu ne kažete?
Zašto?
Jer ne može ništa da preduzme.
Samo će se uzrujati.
Jesu li kopije spremne?
Hvala.
U redu.
Videću šta mogu.
Umij se i vrati se na nastavu.
Najafi!
Da?
Daj klincu radnu uniformu.
Pošalji ga u arhiv kad završi.
Dobro.
Evo.
Čista.
Hvala.
Reci mi...
Jesmo li bili loši prema tebi?
Ne.
Zašto je onda tvoj direktor došao?
Nisam mu rekao. Sam je saznao.
Skoro se upišao kad je video komandira.
Imaš sreće što si mi drag.
U suprotnom bih te odmah deportovao.
Želite li još nešto?
Ne.
Napolju je prljavo. Ovde se presvuci. -U redu je.
Gledaj me dok ti se obraćam!
Presvuci se ovde.
Ne znamo ko je odgovoran za ovaj prekršaj.
Ali obećavam vam da se neće lako izvući.
Smrad koji je ovo učinio trebalo bi da prizna.
Zaključna ocena će svima biti snižena
dok ne saznamo ko je kriv.
Neću biti strog ako mi se preda,
ali ako ga ja nađem, imaće velikih problema.
Ako neko zna ko je kriv,
bolje mu je da mi kaže.
Nećete imati problema ako mi kažete.
Ali ako neko zna i ne kaže,
biće izbačen.
Izbačen!
Nosiće gips šest nedelja.
Prepisaću mu lekove koje može
da podigne u ambulanti.
Hvala vam.
Šta ti je s licem?
Potukao sam se.
Jesmo li završili? -Da.
Neka ostane neko vreme. Ako mu se ne zavrti u glavi, može da ide.
Moradi, moram da se vratim u školu.
Ti idi pravo kući.
Jasno? -Da.
Hvala vam. -Doviđenja.
Idemo.
Kreni. Tražiš li nevolje?
10 GODINA KASNIJE
DRUGO POGLAVLJE - LEILA ANZALI, 2010.
"Poput trešnje u aprilu
Moja je duša procvetala
Imam džep pun pupoljaka
I nemam kome da ih ponudim
Neka divni povetarac
Dune prema meni večeras
Inače neću procvetati
Do zore"
Hoseine?
Hoseine, dragi?
Zašto si ostavio vreće cementa na ulazu?
Behnam će uskoro doći i vikaće.
Hajde, doći će svakog trenutka.
Hoseine...
Hoseine?
Bože... Hoseine, čuješ li me?
Hoseine, čuješ li me?
Hoseine!
Otvori usta!
Čuješ li me?
Otvori usta, Hoseine...
Molim te...
Hoseine, čuješ li me?
Otvori usta.
Otvori...
Otvori usta...
Dobar dan.
Gde si bila, Leila?
Oprostite, bila sam u kuhinji.
Zdravo, Leila. Kako si?
Ostavi vrata otvorena. -Dobro.
Istovari prtljažnik, molim te. -U redu.
Zdravo, Leila. -Zdravo, Faršide.
Kako si? -Dobro, hvala.
Daj da ti pomognem. -Uzeću ovo.
Faršide, pomozi mi. -Evo.
Drago mi je što smo stigli. -I meni.
Požuri. -U redu!
Nemoj da me pretovariš.
Negin, ne bi trebalo to da nosiš. -U redu je.
Idem u kupovinu.
U redu. Nemoj da zaboraviš drva.
U redu.
Treba li nekome nešto?
Šampon, molim te. -Ne treba.
Cigarete!
Blicaće ti na vesti. -Voziš kao puž!
Zašto su betonske cigle ovde?
To je sve za zid.
Nisu li počeli? - Ne. Materijal je juče dostavljen.
Zašto tako kasno? -Ne znam.
Reci Hoseinu neka skloni to za sad.
U redu.
Zdravo! Jesu li stigli?
Da.
Gde ćeš? -Da se presvučem.
Tata spava.
Presvuci se kasnije. Dođi da mi pomogneš
Mama, danas je
Amirali pokušao da me obori na fudbalu.
Ali izbegao sam ga i on je pao.
Dao sam gol i pobedili smo 3-0. -Bravo.
Behnam je ovde!
Nemoj da kažeš da tata spava.
Radi. -Dobro.
Oprezno.
Bojiš se petardi? - Mogu li da bacim jednu?
Ne sam. Kasnije ćemo na plaži.
U redu? -Da.
Koji đavo?
Zar Hosein nije kod kuće?
Još je na poslu.
Imamo goste!
Reci mu neka požuri. -Hoću.
Evo. Ti si na redu. -Ja sam na redu.
Već se hvali.
Pokazaću ti kako se igra.
Tišina.
Ne diraj ih.
Zašto? -To je pravilo.
Negin mi je kupila avion!
Na redu sam? -Ne trči!
Polako.
Leila, možeš li da otvoriš prozor?
Naravno.
To je dupla "Jenga"!
Zaista? -Gledaj ovo.
Niste završili s tornjem?
Pogledaj ovo!
Pašće!
Samo gledaj.
Smrade!
Dosta je bilo igre!
Bila je dobra!
Sklonite to.
Baš si dosadan. -Popijmo nešto.
Došli ste da igrate igre?
Donesi čaše.
Živeli!
Da se uskoro sretnemo u Torontu!
Živeli! -Živeli!
Zašto ti odlaziš?
Mogla sam da odgajim dete!
Pusti me!
Još te odgajam!
Leila, draga?
Da, gđo?
Ovaj je šal poklon za tebe.
Hvala, gđo.
Nema na čemu.
A ova je majica za Hoseina.
Nije trebalo.
Hvala vam, gospodine.
Behname, Leila ti se obraća.
Nema na čemu.
Daj da vidim kako ti stoji.
Moram da radm. Ne želim da ga isprljam.
Oprostite. -Nema problema.
Omide, dragi. Uzmi i ovo. -U redu.
Ne ideš na plažu? -Doći ću kasnije.
Pripremi krevete za goste.
Da. Čim završim s ovime.
Mama, da probudim tatu da pomogne?
Tata se odmara. Probudiću ga uskoro.
Hosein je kod kuće?
Upravo je došao s gradilišta.
Bio je umoran. Rekla sam mu da se odmori. -Dobro.
Omide, donesi salatu...
Bože!
U redu je. Ne, Omide!
Odnesi piletinu Behnamu. Hajde.
Oprostite. Ne znam šta se dogodilo. -Ne brini.
Počistiću to. -U redu je.
Hoćemo li da odvedemo Hoseina kod doktora sutra?
Zašto?
Uvek si ovakva kad mu nije dobro.
Ne. Rekla bih vam da nešto nije u redu.
Puno je radio pa je iscrpljen.
Učinimo to dok smo u Iranu.
Behmanu i meni će biti lakše.
Ne želi da ide na pregled.
Polako. Idi po metlu.
Neće vam tražiti boravišne isprave u bolnici.
Kad vide da nismo osigurani,
počeće da postavljaju pitanja.
Ako uključe policiju,
i vi ćete imati problema.
Ne znam, Leila.
Ti odluči.
Samo mu reci da ode do Behnama.
Naravno.
Reći ću Masudu da proveri kako mu je.
Nije mu ponestalo tableta?
Ne, ima ih dovoljno.
Je li to neko od gostiju?
Šta je? -Pas ju je ogrebao!
Pripazi na roštilj. -Dobro.
Otišao sam da pišam i ona je iznenada vrisnula.
Ostavio si je samu? Znaš da se boji pasa.
Pitomi su.
Ne mogu protiv toga. Bojim ih se.
Gde su? -Pobegli su.
Uplašila si ih! Beže!
Hajde! -Što ako uđu u dvorište?
Zašto bi?
Hoće. Zbog piletine!
Ne zafrkavaj je. Idemo unutra. Zatvorićemo vrata.
Uvek mogu da uđu jer je zid srušen.
Leila, daj im hranu. -Hoću.
U suprotnom nas neće pustiti na miru.
Idemo da jedemo. I obećali ste da ćete pevati.
Behname, ovo je trebalo da bude popravljeno pre dve godine.
Radovi kasne...
Žao mi je, sestro.
Zna li neko?
Ne. Niko nije saznao.
Čekaj da odu pa ćemo smisliti nešto.
Kaseme, ostaće nedelju dana.
Šta da radim sama?
Ne daj da niko sazna.
Ako dođe hitna pomoć ili policija,
deportovaće tebe i Omida.
Ne možeš ništa.
Možeš li da dođeš?
Nije lako dobiti putne isprave.
Ako dođem ilegalno, deportovaće me.
Naći ću način da ti se pridružim.
Ne znam koliko će trajati.
Sakrij telo dok ne odu.
Leila, čuješ li me?
Leila?
Čuješ li me?
Do tada ćemo otići iz Irana.
Šta radiš na gradilištu?
Pošalji dva radnika ovamo.
Čemu žurba? Odmaramo se.
Idemo da vidimo vatromet.
Izvoli.
Mogu li da dobijem maslinu?
Vatromet je počeo.
Recimo komšijama da nam se pridruže na plaži.
Dobra ideja. Što više, to bolje.
Gde je Benam? -Telefonira.
Idemo da naložimo vatru na plaži.
Pridružićemo vas se.
Dodaj mi poslužavnik.
Omide, donesi ovo.
Bename, je li vatromet u autu?
Da. Idem po njega.
Omide, dođi.
Uzmi vatromet iz auta,
donesi ga na plažu i pričekaj me.
Leila, je li Hosein bio na poslu danas? -Jeste.
Njegov šef kaže da je pre nedelju dana zatvorio gradilište.
Tako mi je rekao. Ne znam.
Treba li da poverujem da se cele večeri odmara?
Zašto bih vas lagala?
Šta to znači? -Bename!
Trenutak.
Hoćeš li mi reći?
Šta da kažem? -Reci mi istinu.
Polako... -Ti reci nešto!
Smiri se.
Samo to znaš da kažeš.
Leila, je li Hosein dobro?
Možeš da nam kažeš.
Hosein...
Leila...
Šta se dogodilo?
Sedi.
Šta je, Leila?
Hosein je deportovan u Avganistan.
Kako?
Zar nisam rekao da nešto nije u redu?
Kad?
Pre četiri dana.
Došla sam kući
i nije ga bilo.
Njegov telefon je bio isključen.
Naš prijatelj je rekao
da je Hosein uhapšen
dok se vraćao iz radnje.
Zašto nam nisi rekla? Mogli smo nešto da učinimo.
Bojala sam se.
Nisam htela da dobijem otkaz.
Ne plači, Leila. Nećemo ti dati otkaz.
Je li Hosein rekao da je radio ovde?
Nije, gospodine.
Sigurna si da nećemo imati problema?
Da. Razgovarala sam s njim.
Da je nešto rekao, Omid i ja bismo imali problema.
Ne plači. Skupiće novac i vratiće se.
Neće ostati tamo.
Dođi da se umiješ.
Zar ti nisam rekao da me čekaš?
Na plaži je mrtav pas.
Da li se udavio?
Ne. Suv je.
Siguran si da je mrtav?
Masude, možeš li da proveriš?
Šta da uradim?
Sigurno ne spava.
Ali zašto je uginuo?
Bocni ga.
Izgleda da je mrtav.
Šta sad da radimo?
Ne možemo da ga ostavimo ovde.
Odnesimo ga u dvorište. Videćemo sutra.
Sad?
Šta drugo mogu?
Zakopaću ga.
Ne možeš sama, Leila.
Šta ako je bolestan?
Ne.
Zakopala sam jednog nedavno.
Jadnici piju iz reke i razbole se.
Onda budi oprezna.
Treba li ti pomoć?
Ne. Samo neka Omid bude s vama dok ne završim.
Omide, dođi.
Jesi li dobro, Negin? -Da.
Bojiš se i mrtvih pasa?
Idemo.
Šta je s Leilom?
Dobro je. Reći ću ti kasnije.
Blagoslovio Bog mrtve.
Uskoro će ti biti bolje.
Ozdravićeš.
Oprosti mi.
10 GODINA KASNIJE
TREĆE POGLAVLJE - KASEM TEHERAN, 2021.
Broj 48, soba dva.
Broj 52, soba četiri.
Broj 60,
soba tri.
Dobar dan.
Dobar dan. Izvolite.
Dobio sam poziv od Kancelarije za imigraciju.
Ličnu kartu, molim vas.
Evo.
Skinite masku.
Hvala.
Jesu li naveli razlog?
Ne. Preselio sam se pre tri meseca.
Nisam prijavio novu adresu. Možda zato.
Pričekajte.
G. Esagi,
pratite me.
I, g. Esagi,
gde ste bili?
Raspitivali smo se o vama.
Oprostite. Preselio sam se u Karaj.
Još nisam prijavio novu adresu.
Da.
Jeste li za čaj? -Ne, hvala.
Je li sve u redu? -Bogu hvala.
Bogu hvala.
Koliko dece imate?
Dvoje. Sina i kći.
Bog ih blagoslovio.
Žive li s vama u Iranu?
Moja kći. Moj je sin otišao u Tursku pre šest meseci.
Kad ste poslednji put razgovarali s njim?
Pre mesec dana.
Zašto pitate?
G. Esagi, preći ću nas stvar.
Vaš sin vam nije rekao celu istinu.
Kako to mislite?
Hamad se...
Pridružio iranskim snagama u Siriji.
Je li sad u Siriji?
Bio je.
Kako to mislite?
Došlo je do sukoba u Siriji pre dve nedelje.
Neki od naših vojnika su ubijeni.
Nažalost, Hamed je bio jedan od njih.
Nemoguće. Mora da je reč o drugom Esagiju.
G. Esagi, da nismo sigurni...
Gospodine, grešite.
Hamed mi je poslao fotografije iz Istanbula. Pogledajte...
Nema potrebe.
Slušajte...
Mnoga naša avganistanska braća koja odu u rat
kriju istinu od svojih porodica.
Hamed nam nikada ništa ne krije.
Otišao je u Tursku pre šest meseci. Odvezao sam ga do granice.
Trenutak, molim vas.
Ovo je Hamedov mobilni.
Zar ne?
Zašto ga imate?
Momci pre operacije
daju mobilne svom nadređenom.
Tako smo našli vaš broj.
Primite moje saučešće.
Neka vam Bog da strpljenja.
I ja sam izgubio brata u Iračko-iranskom... -Hoću da ga vidim.
Nažalost, nismo bili u mogućnosti da vratimo poginule.
Ali obećavam vam da ćemo da ugovorimo to narednih meseci.
Uostalom, imam važne vesti za vas.
Zdravo. Nisam dostupan.
Ostavite poruku i pozvaću vas.
TATA
Zdravo. Nisam dostupan.
Ostavite poruku i pozvaću vas.
Savršeno.
Hvala, Hanije.
Dobro mu stoji.
Omide, je li udobno?
Zaista dobro izgledaš.
Hvala, tetka Hanije. Divno je.
Ali pantalone su malo preširoke.
Šta? -Kaže da su pantalone malo preširoke.
Popraviću to.
Mohamad može da ih pokupi sutra.
Hoćeš li moći da ih suziš?
Naravno.
Podigni sako.
Hvala.
Nema na čemu.
Nećemo vam više smetati.
Ostanite malo.
Kasem će uskoro da se vrati.
Be, draga. Kasno je.
Mohamad mora da radi sutra.
Posetite nas za vikend.
I baka će doći.
Nedostaje mi.
Vidimo se.
Doći ćemo.
Zdravo.
Zdravo, Hanije.
Zdravo. -Zdravo, Mohamade.
Zdravo.
Zašto toliko kasniš?
Tvoja sestra je upravo otišla.
Imao sam posla. Kasno sam došao na red.
Da li je odelo dobro?
Treba ga suziti. Večeras ću to da uradim.
Šta su hteli kad je tako dugo trajalo?
Nećeš verovati.
Šta?
Žele da daju
iransko državljanstvo našoj porodici.
Zaista? Zašto sad?
Tiho. Marjam spava.
Nije bilo na vestima. Šta su rekli?
Žele da ga daju svim avganistanskim porodicama
koje žive ovde više od 40 godina.
Iransko državljanstvo.
Ceremonija je sledeće nedelje.
Ali sutra moram da odem do Kancelarije
na probu za zakletvu.
Javi Hamedu.
Javiću mu
nakon probe.
Deca će biti srećna kad saznaju.
"Mama: Hamede, kako si? Imam dobre vesti za tebe!"
Jutro, tata. -Jutro.
Čemu sva ta buka?
Ne ljuti se jer si zaspao.
Jesu li rukavice udobne? -Da. Hvala.
Savršene su.
Hamedove su bile prevelike. Ali ove su dobre.
Spava li mama?
Da. Radila je do kasno.
Trebalo je da potpiše saglasnost za borbu.
I nije popila lekove uveče.
Ja ću da potpišem.
Idem po nju.
Ako pobedim, idem u četvrtfinale.
Hoćeš.
Da li je ovo državni turnir?
Tata! Regionalni je!
Pobednici idu na državni.
Moja protivnica ide u peti razred.
Je li viša od tebe? -Da, ali mršavija.
Pazi na levi gard.
Šta sam ti rekao?
Levi gard malo više. -Tako je.
Ne ideš?
Ne mogu. Ja i mama imamo posla.
Obećao si da ćeš doći na finale.
Hoću.
Daću ti datum unapred. Nema izgovora.
Autobus je došao!
Dobro jutro.
Jutro.
Da li je Marjam otišla? -Da.
Možeš li da sedneš?
Moramo da razgovaramo.
Dođi prvo ovamo.
Šta misliš?
Odeća za ceremoniju.
Nema dovoljno vremena da napravimo novu.
Moramo da odaberemo između ovoga.
Vidi.
Ja, ti,
Marjam,
Hamed.
Lepa je.
Ali uskoro je godišnjica smrti velikog imama.
Ne bi li trebalo da nosimo crno?
U pravu si.
Pripremiću crnu odeću.
Kaseme?
Želim nešto da ti kažem.
O Hamedu.
Šta?
Obećaj da se nećeš ljutiti na njega.
Obećavam.
Želi da ode u Evropu.
Kako misliš?
Nije se usudio da ti kaže.
Ima posao u Turskoj.
Plata je dobra.
Kakav posao?
Ne znam tačno, ali rekao je
da će s tim novcem uskoro moći da ode u Nemačku.
Tamo će naći bolji posao.
I dobiće nemačko državljanstvo za nekoliko godina.
Sad se bojim
da neće hteti da dođe ovamo po iransko državljanstvo.
Hamed te sluša.
Htela bih da razgovaraš s njim
i da ga nagovoriš da dođe po iransko državljanstvo.
Možda onda za stalno ostane s nama.
Razgovaraću s njim.
Bez svađe, molim te.
Hvala.
Šta si hteo da kažeš?
Zašto nisi popila tablete?
Zaboravila sam.
Da odem po njih?
Ne treba.
Ne brini. Biću dobro.
U ime naših mučenika i imama,
pozdravljam vas, braćo i sestre.
Pozdravlja nas.
Narod Irana i ja delimo tugu.
Kao što znate,
ceremonija dodele državljanstva biće sledećeg ponedeljka
u 10 h u ovoj dvorani.
Danas ćemo zajedno
da uvežbamo zakletvu.
Kaže da je danas
samo probna ceremonija.
Polagaćemo ispit
iz iranskog prava i istorije.
A sad, došli ste ovamo
kako bismo zahvalili vama, časnim majkama i očevima,
koji su odgajili tako predane i verne sinove.
Tu hrabru decu
koja su pala u ime borbe za islam.
Žele da nam odaju počast
za godine doprinosa dobrobiti Irana.
Otkad su došli u Iran,
naša su avganistanska braća pokazala vernost više puta.
Svaki put kad je neprijatelj pokušao da napadne
Svetu Islamsku Republiku Iran,
naša su avganistanska braća stajala rame uz rame
uz svoju iransku braću.
Moja je dužnost da vam izrazim zahvalnost u ime iranskog naroda.
Samo brblja.
Držite glave podignute kao ponosni Iranci.
Ako brblja, idem po tablete.
Da idem s tobom? -Ne treba.
Pre početka probe,
pogledajmo video
Organizacije inostranih mučenika.
Pomolimo se.
Neprijatelj je pokrenuo protivofanzivu na glavnom frontu.
Naši vojnici su lansirali malene kaćuše.
Shvatio sam
da sam tamo kako bih svedočio
o predanosti islamskih ratnika, junacima Božjeg puta
i manifestaciji vere u njihovim blagoslovenim dušama...
Selam. Nisam dostupan.
Ostavite poruku...
Zašto si izašao?
Zašto plačeš?
Hamed...
Nije u Turskoj.
Gde je moj sin?
Reći ću ti, ali pre toga...
Šta?
Ljubavi...
Želim da znaš da, šta god se dogodilo...
Mi...
Imamo jedno drugo.
Zaklinjem se da ću potpuno odustati
od odanosti prema naciji i vladi
čiji sam građanin do sad bio.
Da ću od sad
braniti Ustav Irana
od svih unutrašnjih i spoljnih neprijatelja
te da ću biti veran zakonima Islamske Republike.
Kunem se svemogućem Bogu
da ću u ovo opasno vreme
podići oružje
kako bih branio Iran.
Ove obaveze prihvatam svojevoljno
i ne sa zlom namerom.
Neka mi svemogući Bog
osvetli put.
Pomolimo se.
MEDIATRANSLATIONS