Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hva gjør ikke folk for penger?
ARVEN
Det er utrolig.
Hvis du arver en million zloty og noen fra familien din får to,
føler du at du har mistet en million.
Men la oss gå tilbake.
Vi dro til opplesningen av onkels testamente.
Vi mistet kontakten, men så vidt jeg husker, var han en uvanlig fyr.
-Onkel var spion. Han kjente Bill Gates… -Józka, slutt!
…som også var spion.
Vet du hvor en hemmelig agents nese er?
Mellom øynene hans.
Onkel var vert for det første polske tv-showet.
-Ja. -For lenge siden.
Så fant han opp oppfinnelser.
Som hva da?
De sier han fant opp PESEL-nummeret.
Universelt elektronisk system for folkeregistrering?
Han chippet folk før det ble trendy.
La oss leke nummerskiltleken.
Ungene ville ikke dra.
Men onkel krevde det.
"Hele familien må delta."
Ikke noe godteri.
Vi møtte familien tidligere enn forventet.
Natalia?
Dette er Natalia, kusinen min.
Dawid.
Hei!
Hei.
-Karol! -Hva?
Ta på deg hansker.
Karolek?
Du har blitt så stor!
Nei, jeg er Karol.
Fortuna.
-Det er en annen Karol. -Hei.
-Han liker ikke å ta på folk.
-Post-covid-greie. -Hei.
Og dette er Gustaw.
-Hei. -Sønnen min.
Ikke stirr.
Det funker alltid.
-Gustaw, typen min. -Hallo.
Å! Hei.
-Karol. -Det funker også. Karol, forloveden min.
Og dette er Zosia, min kone.
Zosia.
Vink!
Lenge siden sist.
Det er forferdelig, ikke sant?
Hva da?
At onkel døde.
-Ja. Tragedie. -Å! Ja.
-Elendig. -Synd.
Angående Mr. Wladyslaws hus,
det et skilt der det står: "Fare! Landminer."
Men det er ikke sant.
Sannsynligvis.
-Herregud! Jeg er lei for det. -Herregud.
Nei, det går bra.
-Den var dyr! -Det var et uhell.
Jeg glemte at flekker ved uhell forsvant av seg selv.
Beklager!
Det er utrolig, jøss Gnir med gull, som om jeg var sti
Selv om det er unødvendig
Etter 30, blir jeg på Forbes' topp 30
Hva slags bil kjørte onkel da han kom hit?
En gammel en, eller?
Vanligvis syklet han hit.
Han hadde en gammeldags Wigry-2-sykkel.
Med mindre det var søndag, da tok han frem Bentleyen.
Eller Ferrarien.
Eller Jaguaren.
Kom igjen!
En stor arv kan gjøre en normal familie til galninger.
Og en unormal familie?
Vent og se.
-Hva gjorde du denne gangen? -Møtte familien min.
Greit, kom igjen.
Kom igjen, kjør!
Greit. Ikke alt er et kappløp.
Zosia og jeg byttet plass på stasjonen, men det var en felles beslutning.
Velkommen. Siden hele familien er her…
Onkels butler.
En person som kunne forlate huset uten bukser.
Du kunne ikke forbli sint på ham, for det viste seg
at han kjøpte favorittisen din.
Jeg åpner garasjedøren.
Parker i garasjen. Det kommer en kraftig snøstorm.
Så hva skjedde med onkel…
Dere er sikkert sultne etter turen.
La oss spise middag.
Vi leser testamentet i kveld. Følg meg.
-Ok. -Fort.
Tusen takk.
Hvor mange år er det siden vi møttes slik?
-Femten? -Tjue…
Det var før jeg gikk ut av videregående…
For 30 år siden!
Jeg er ikke så gammel.
Karol, onkels nevø. Markedsfører i et mellomstort firma.
Han kan snakke.
Dette er forloveden hans. Også Karol.
Han kjører Uber, eller som han sier, er han psykolog.
Onkels niese, Natalia.
En berømt krimforfatter.
Jeg har lest alle, men de inneholder for mye sex.
Typen hennes, Gustaw.
Jeg vet hva dere tenker. Stor forskjell.
Han er nesten 20 cm høyere enn Natalia.
Jeg vet ikke hva han gjør, men studerer ikke, som kona mi tuller med.
Det er meg, Dawid. Jeg er lærer.
Kona mi sier at jeg ikke tjener mye, men ingen bryr seg om jobben min.
Min kone, Zosia, er skatteassistent.
Noen ganger sier jeg at det er et karaktertrekk. Bak ryggen hennes.
Datteren min, Józefina, er 16 år,
men jeg skulle ønske hun fortsatt var fire år gammel.
Og sønnen min, Henryk. Han er 13, og han aner ikke
at han er i ferd med å bli den ekte helten i denne historien.
En yacht.
Unnskyld meg?
Jeg tenkte vi skulle si hva vi kjøper med pengene fra arven.
Jeg lurer på hvordan onkel delte den.
Helt sikkert likt.
Det er aldri likt.
En større leilighet
med balkong.
Vi forlater landet i år.
Vi ville til Hamburg, men nå vet jeg ikke.
Kanskje Portugal?
Dere er invitert til innflyttingsfesten.
Barna også?
Spør du om vi kjøper et barn også?
Nei.
Jeg mente om barna kunne…
Jeg mener…
Er dere for homofil adopsjon?
Spør du om vi vil adoptere en homofil person?
Nei.
Jeg mente bare av nysgjerrighet. Enten dere tar del i drøftelsen…
-Til et nytt, lykkelig liv! -Ja, la oss skåle for det.
-Penger kan ikke kjøpe lykke. -Det er lett å si når du har det.
Men vi har det ikke, og vi er lykkelige.
-Det er som… -Spis.
Jeg mener, poenget mitt var at det finnes viktigere ting i livet enn penger.
Familie, barn, ikke sant?
-Så du kan ikke være lykkelig uten barn? -Nei, det kan du!
Jeg mener, selvsagt…
Ikke dere. Men dere…
Og hvorfor ikke? På grunn av hva?
Du drikker for mye og kan ikke bli gravid.
Hva snakker dere om? Hvor mye onkel etterlot dere?
Tror dere at Bezos var den rikeste?
De rike kontrollerer alt.
-Józefina. -Du har rett.
Vi går på rommet.
-Vi kan se på de siste tilbudene på barn. -Fantastisk.
Han var rar selv som barn.
Og jeg er ikke homofob.
Jeg kan ikke være det, siden mannen min
var homofil.
-Men hvem? Dawid? -Ja.
Han burde være på Wikipedia under "gammeldags".
Tror du han stemte på…
Jeg ville ikke gått så langt. Hvem bryr seg?
Hei, den er skjev.
Det var det han sa.
Kom her.
Hva vil du kalle yachten din?
Natalia burde kalle sin "Gustaw".
Siden hun må betale for begge.
Kanskje han ikke er med henne for pengenes skyld.
Gjenstår vel å se.
Gustaw blir heller ikke her lenge. Han er med henne for pengene.
Desperate forbrytelser og tiltak. Du ville ha en autograf.
Glem det.
Hvor gammel er hun?
Med et sånt barn, vil vi få høre dem om natten.
Pass på!
-Det er ingenting. -Skjortene mine.
Kom igjen.
-Og datteren deres? -Hun er sprø.
Det var ikke det jeg mente.
Barn har det verre nå.
Du gjorde mye rart som barn. Men det var ingen mobiler som filmet det.
Ifølge hans teori er sporene etter flyene faktisk kjemiske forbindelser
spredt for å kontrollere befolkningen.
-Hva er det? -Stikk!
-Dessuten hevder han at kjemikaliespor… -Jøsses!
-Hva? -Ingenting.
…gjør frosker homofile.
-Jeg må trene. -Hva om han gir alt til Dawid?
Du hørte speideren, han deler likt.
-Filmer du? -Nei.
Ikke tenk på det, kjære.
Hva om han gir alt til Dawid?
Da får vi en tredjedel uansett.
Men en tredjedel er fortsatt mye.
Det var et retorisk spørsmål.
Leter du etter et sysett?
Nei. Men det er ikke noe galt i å ta det med.
Og håndklærne også?
Hva er du, en Texas-vokter?
-Jeg tar det som et kompliment. -Flott! Det holder!
La oss ikke gjenta det.
Når sier vi det til barna?
Jeg vet ikke.
Doktor vil møte oss neste uke.
Bare noen setninger.
Det er et godt tegn.
"Kjære familie.
-Det er synd vi møtes…" -Józka.
-"…på en slik måte." -Slutt.
-Ro ned. -"Jeg skal ikke kjede dere. La oss starte.
Alle sparepengene mine og pengene fra å selge eiendommen,
estimert til 10 millioner zloty…"
Herregud!
"…gir jeg til…
det lokale barnehjemmet."
Hva sa du?
For å bygge et Disneyland?
"I tillegg har jeg forberedt et spill til dere,
der dere kan vinne rettighetene til alle patentene og oppfinnelsene mine.
Lykke til. Wladyslaw."
-Riv det. -Jeg sa det, en galning.
Ikke rør!
En kjeltring. Ikke en galning.
Her, dette er nettbrettet til morgendagens spill. Her.
Spill det selv.
Faen!
Hva? Er han i live?
Hallo, familie.
Tilgi meg.
Jeg vet. Min død og testamentet kan ha vært for mye.
-Vel, kanskje. -Ja.
Men dere må innrømme at det var den eneste måten å få dere hit på.
Men hvorfor?
Er du døende, onkel?
Nei.
Jeg tror ikke det.
Det er bare at etter alle disse årene alene,
vel, nesten alene,
hvorfor gjør jeg alt sammen? For hvem?
Jeg ville at dere ikke skulle gjøre min feil.
Å komme hit, omgås hverandre, og bli kjent før det er for sent.
Ansiktene deres da han sa at jeg gir det til barnehjemmet?
Nei, det er tross alt en edel sak.
Ja. La oss ikke somle.
I morgen venter et morsomt spill.
Jeg har jobbet lenge med det. Vi skal ha det gøy.
Vi begynner klokka ti.
Jeg har et spørsmål.
Unnskyld meg, det er kun teoretisk.
Jeg ville spørre om onkels patenter. Hvor mye er de verdt omtrent?
Gud, jeg vet ikke.
Titalls millioner.
Jeg snakket med noen byråer.
Alle er veldig interesserte.
Men det viktigste først.
Dette er alvorlige saker.
-Herregud! -Herregud!
Min nyeste oppfinnelse.
Tynn som en T-skjorte, sterk som Kevlar.
Er den skuddsikker?
Heldigvis, ja.
Hei, Józka.
-For en syk situasjon. -Nettopp.
Nå som alt er klart,
hvem vil ha noe å drikke?
-Jeg tar noe sterkt. -Absolutt.
Bra. For en stemning, enig?
-Ja, avslappet, konge. -Slutt.
Ja.
Mitt design. Gi den tilbake når du har løst den.
Avtale?
Flott. Takk.
Familie, det er på tide at jeg drar. I morgen blir spennende.
Så, etter det jeg forstår, er innsatsen gøy i morgen?
Må vente og se, men ja.
Jeg har spist sunt i det siste. Dere må vente en stund på arven.
-Kutt ut, onkel. -Ja.
Selvsagt.
Jeg liker ikke å banne, men…
-Onkel er… -…i hodet!
Det er ingen annen måte å si det på. Han er bare sprø!
Men
på den annen side kan det være gøy å gjøre noe sammen.
Du kan ha rett.
Onkel vil dø på ordentlig en dag.
Du bør være på godfot med ham.
Vet du hva? Du skremmer meg.
Karpacz er i nærheten. Husker du hotellet?
Ja. Vi forlot ikke rommet hele helgen.
Ja, jeg var veldig syk.
Jeg vet ikke, hvis du vil, kan vi dra nå.
Vi skal jo ikke spille.
Vi drar. Hva gjør du?
Beregner hvor mye vi har brukt på bensin. Det er som en festtur til Sopot.
-Hva? -Ubersjåfør-vits. Det er dyrt.
Penisen din er en intern vits.
Og sannheten er at Beyoncé har vært død i 20 år.
Hei, Józka.
-Og, akkurat som presidenten… -Józka!
…har hun blitt erstattet av flere dobbeltgjengere.
Ikke bli lurt.
Ingenting er som dere har blitt fortalt.
Hva?
Veldig sexy.
Har du stappet inn en minkpels?
-Józka! -Hva?
Jeg ser ingenting.
Herregud, du må sette den på linje med speilrefleksjonen.
Bare da kan du se et romvesen.
Det er den sanne Da Vinci-koden.
Det er en slags okse.
Jeg hørte nylig pappa spørre mamma: "Når skal vi si det?"
Er mamma gravid eller noe?
Foreldrene våre vil fortelle oss…
De vil fortelle oss at…
…at du er dum.
Ha det!
Da vi trodde overraskelsene var over,
viste det seg at det bare var begynnelsen.
Det er Józkas skrik.
Onkel Wladyslaw er død.
Igjen.
Glemte han at han hadde på seg vanlig skjorte og stakk seg?
Ikke se.
Selv jeg kunne ikke ha funnet på dette.
Men kanskje det er en ny spøk?
Vi bør sjekke om…
Hva?
Hvis han virkelig…
-Du er nærmest. -Ja.
Onkel.
Onkel!
Han puster ikke.
Herregud. Ring politiet.
Bare ikke rør noe.
Det er forferdelig.
Onkel er død.
Han er i live. Det må være en ny spøk.
Denne gangen tror jeg ikke det.
Den rakkeren.
Vi hadde et veddemål
om hvem som skulle dø først.
Han vant.
Politiet er her.
Dere kom fort, herrer.
Sant. Jeg vet ikke hva dere har blitt fortalt, men…
Begynn fra begynnelsen. Som om vi ikke vet noe.
Ok. Kom inn.
Så når det gjelder den såkalte tidslinjen av hendelser.
Klokken 09:00 gikk min datter, Józefina,
inn på kjøkkenet og fant onkels lik.
Der. Her.
Kom igjen.
Hallo.
Og hva gjør dere her?
Vi kom hit i går for å lese testamentet.
Hvems?
Hvem sitt.
-Hva? -Hvem sitt.
-Karol… -Ikke "hvems", men "hvem sitt" testamente.
Onkels testamente.
Hvorfor i går? Dere fant ham nettopp.
Onkel likte overraskelser.
Her.
Siden deres rike onkel har lurt dere, så å si,
er ikke dette nødvendigvis, som du sier, en tragisk feil.
Men hva sier du?
Et drap.
Det har snødd siden i går.
Vi så ingen dekkspor.
Det er ingen på innsiden, men utsiden er overvåket av kameraer.
Noen skrifter. I blod, tror jeg.
Det ser ut som et ansikt.
Eller bokstaven K, som i "Karol".
Dessverre er det ketchup.
Fornøyd?
Det var ikke meg. Om så, gjør blod meg uvel.
Så jeg ville heller kvalt ham, eller kastet ham ned trappa, eller…
Ikke jeg heller! Jeg rører ikke folk!
Teknisk sett tar du ikke på folk med kniv, gjør du vel?
-Greit, men det var ikke meg. -Det var ikke meg heller.
Eller meg.
God idé. Alle burde si om de gjorde det eller ikke.
Den som tilstår, er morderen.
Det var ikke meg.
Ikke meg heller.
Eller meg.
Jeg drepte ham ikke. Fornøyd?
Jeg så på alle.
Ikke-verbale signaler sier mer enn ord.
De kan avdekke løgneren.
Så hvem er løgneren?
Jeg vet ikke.
Er dere de eneste i huset?
Bortsett fra oss.
Greit. Først må vi sikre eiendelene nevnt i testamentet.
Hvor er de patentene?
Wladyslaw var veldig forsiktig med dem.
Hadde han en USB?
Rykter. Wladyslaw samarbeidet aldri med sikkerhetsbyrået.
Jeg må lukke vinduene.
Til snøstormen stopper,
er vi offisielt avskåret fra verden.
-Et varsel. -De sporer oss.
Av hensyn til etterforskningen,
gi oss alle mobiltelefonene deres.
Hvorfor?
Fordi morderen er en av dem.
En av dere.
Hva?
Ikke "en av dem", men "en av oss"!
Siden vi er helt avskåret fra verden,
skal vi etterforske her.
-Har du kjent Gustaw lenge? -Hva?
Vent litt. Hvor lenge har du vært med Karol?
Vel, seks år.
-Vi hadde en pause… -Det var ikke det hun mente.
-Virkelig? -Si det.
Gi deg, det er uverdig.
-Ro deg ned. -Hva mener du med "ro deg ned"?
"Ro deg ned"! Ser du på ekte kriminalitetsdokumentarer?
Mordere er jo så rolige.
Nei.
Pappa ville ikke engang ha drept unge Hitler om han kunne.
Vær stille.
Og Natalia vet mye om drap og å dekke over sporene sine…
-Kjære… -En skatteassistent forteller meg hva jeg…
Vær stille!
Jeg håper dere alle innser
at dette testamentet, skrevet som en spøk, er juridisk bindende.
Det er testamente, med signatur.
Barnehjemmet får alt.
Og vinneren av spillet vil virkelig arve patentene.
Vi skal ikke leke når onkels lik ligger på kjøkkenet.
-Aldri i livet. -Selvsagt ikke.
Hva gjør vi?
Vi er alle enige om at ingen av oss skal spille og dele det likt.
Om vi ikke spiller, gjør de det, og vi får ingenting.
Herregud.
Ser du det? Se på kroppsspråket.
Dawid gir ikke opp.
-Jeg ser bare det gode i folk. -Ikke folk. Hyener.
Så vi vil ikke gjøre det, men vi gjør det for onkel, ikke sant?
Jeg bifalt det ikke, men av og til har Józka rett.
Folk gjør rarere ting for mye mindre penger.
Dawid, Zosia, Józka, Henryk, Natalia, Gustaw, Karol, Karol.
Oppstilling, tell ned! Jeg bare tuller.
Jeg håper dere er uthvilte og i godt humør, for spillet starter.
Den første gåten. Hva liker jeg best å lede?
Tenk på det, så sees vi straks. Hei.
Ingen penger, ingen problemer.
-Hva? -Det er en sang.
Penger forandrer ikke folk. Det viser hvem de egentlig er.
Hva gjør du?
Ikke rør noe. Det er et åsted.
Vent litt.
Du har en flekk.
Ketsjup.
Dette er hva jeg ville likt best å lede.
Hvordan går det?
Ser ut som spillet handler om å kjenne familien sin, så det går ikke bra.
Middag var planlagt til 14:00. Vil dere…
De spiser når de er ferdige. Er du sikker på at du ikke kan hjelpe?
Wladyslaw forberedte alt selv.
Jeg kan gå først.
Først for hva?
For avhør.
Det avgjør vi.
Hadde onkelen deres et kontor?
Det hadde han.
-Det hadde han. -Det hadde han.
Det hadde han.
-Jeg har ikke vist ID på en stund. -Jeg må bare være sikker.
Så du vet ikke hvor patentene kan være gjemt?
Dessverre.
SANNHETENS HJUL
Sant.
"Hva liker jeg best å lede?" Tjue bokstaver.
Hva så?
Jeg vet ikke.
Hvem tror du drepte ham?
I går, da det viste seg at onkel var i live,
var det et sjokk for alle.
Det er forståelig.
Så snakket vi en stund og det viste seg at han hadde informasjon,
mye mer enn vi forventet.
-Hva visste han om deg? -Vel.
Nei, bare generelt.
Du vet hvordan det er, onkel. Tjue år sammen. Du vet.
-Men alt er bra. -Så bra.
Og sjefen din, som du dater?
Unnskyld meg?
Aldri i livet!
Visste du, onkel?
Tilgi meg, jeg måtte forberede ting. Bli bedre kjent med dere.
Jeg fant ut noen ting jeg egentlig ikke ville.
Jeg antar at Dawid ikke vet noe.
For det er ingenting å vite om.
Jeg avsluttet det før det begynte.
Det var én date. Ingenting skjedde.
Den verste sannheten er bedre enn den beste løgnen.
Jeg jobber for tiden med noe som… Glem det.
Du kan ikke lyve for ham.
Si det til ham. Ellers hjelper jeg deg.
Takk.
Det var ingenting.
Han bare visste ting.
Han visste hva jeg gjorde
og spurte om jobben min.
Jeg husker nå…
Jeg forstår at dere har vitneforklaringstaushet?
Ja.
I går kveld
hørte jeg at Karol,
den høye, snakket med onkel med høy stemme, og han…
…skrek til onkel:
"Bildet ditt burde vært på Wikipedia under 'gnier'."
Og han dro. Og slengte igjen døra.
Det var nok ingenting.
Men dere vet hva dere skal gjøre med det.
Kanskje det var Gustaw. Vi har like stemmer.
Det har dere ikke.
Hvis onkel var i live, kunne han hjulpet oss.
I stedet var vi i villrede.
Metaforisk. I virkeligheten var vi fortsatt i huset.
-Hva spurte de deg om? -Om jeg mistenker noen.
La oss fokusere på gåten.
Mistenker du noen?
Jeg har alltid hatt et godt forhold til onkel.
Vi bare snakket.
Så vi vurderte, og det blir Portugal.
Vi regnet på det, og alt vil koste én million.
Én million?
Sånn er prisene i Portugal.
Av alle
jeg tror du forstår, onkel?
Fire soverom?
En overraskelse til Karol.
"Skuffelse, en slags overraskelse."
Zipera. Glem det.
-Men… -Beklager, dette er mitt siste ord. Nei.
Bildet ditt burde vært på Wikipedia under "gnier"!
Ja.
Nå husker jeg.
Men det var ikke…
Det var ingenting.
Onkel foreslo at jeg skulle finne meg en kjæreste,
stifte en vanlig familie. Han var en eldre herre.
Ikke hans feil.
Av ren nysgjerrighet, hvem hørte den samtalen?
Jeg vet det. Natalia?
Hvis jeg må gjette
later hun som hun er rik, men se på den dyre bagen.
Den er falsk.
Jeg er kanskje den eneste som ikke trenger pengene hans.
Hei. Når jeg tenker på det,
kan man si at det onkel likte best å lede,
var gameshowet hans!
Ja. Det passer. Hva så?
Det er en lettelse at du lever, onkel.
Da jeg fant ut at du var død, gråt jeg hele natten.
Jeg er lei for det.
Jeg trodde ikke at en gammel fis som du ikke hadde snakket med på 30 år
ville være interessant for deg.
Tiden flyr.
Uansett, tilgi meg.
Jeg skal prøve å gjøre bot for det.
Det er et morsomt sammentreff, for i det siste
har jeg gjort noen uheldige økonomiske investeringer.
Og forskuddet for en ny bok, la oss si, jeg brukte det.
Og sannheten er at jeg ikke har skrevet en eneste side på over et år.
-Jeg mangler litt… -Inspirasjon?
Penger.
Jeg kunne trengt et lite lån.
Ok.
Takk.
På én betingelse.
Selvsagt.
Når har jeg bursdag?
Unnskyld meg?
Siden jeg er en så elsket onkel at du gråt hele natten,
burde ikke det være et vanskelig spørsmål.
Er det 12.
mars?
Min PESEL begynner med 43.
Null, to.
Null fire.
Fjerde februar!
Ja. Men synd. Bare det første svaret teller.
Men det er tydelig at Zofia liker luksus.
Har dere sett skoene hennes?
Jeg bare skravler.
SIG Sauer?
Er du i politiet?
Nei. Jeg skriver bøker. Kriminalromaner.
Det er derfor.
Ja!
Natalia Szulc.
Ved enhver nødvendig forbrytelse. Jeg fikk den til bursdagen min.
Likte du den?
Jeg må fortsatt avslutte den forrige.
-Jeg vet det! Det er en inngang her! -Hvor?
I morges, da jeg gikk rundt, så jeg en dør.
Med en TV-lampe.
Den var låst da, men kanskje nå…
-Ok, la oss dra. -Jøss.
Kjære, kom hit et øyeblikk.
Kom igjen.
-Fokuser nå. -Greit.
Vi spiller for mye penger.
Neste gang, når vi finner noe, ikke del det med de andre.
Hør på meg.
Vi er ikke i familie lenger. Vi er rivaler.
Dra.
Har du ikke vært her lenge nok?
Vi er nesten ferdige.
Det er snilt av deg å bry deg.
La oss dra.
Vi er nesten fremme.
Hvorfor så travelt?
Herregud.
Kjelleren i leiligheten vår er tre kvadratmeter.
STILLE
Onkels var litt større.
Jøss! Så kult.
En minimotorsykkel.
-Hva gjør vi nå? -Sa ikke nettbrettet noe?
Onkel skulle vært her med oss. Han ville nok ledet showet.
Din tur.
De venter på deg.
-Den klokken er overalt. -Kjære.
Fra nå av er alt et kappløp.
Jeg er snart tilbake.
Hvordan gikk avhøret?
Ikke noe spesielt.
-Vanlige spørsmål. -Ja.
Nettopp. Samme med meg. Kjedelig.
-Hva skal vi egentlig fortelle dem? -Ja!
Hei, det er knapper her.
Karol, Natalia, Dawid.
Vi kan ikke høre deg.
HVOR MANGE BØKER HAR NATALIA SKREVET?
"Hvor mange bøker har Natalia skrevet?" -Hvor mange?
Lykke til.
Jeg vet ikke, gjett. Si hva som helst.
Jeg hører dere ikke!
SANT / USANT
Hva er det?
"Hvor dro Dawid og Zofia på bryllupsreise?"
Hvor?
Alle ville vinne, men la ikke merke til
at det ikke var en konkurranse, men et samarbeid.
Målet var å få minst halvparten av poengene for å gå videre.
Jeg vet det. Så vi må samarbeide.
Det gir mening. Familiesamhold.
-Du mistet to poeng! -Du mener vi tapte?
-Vi. -Ja!
Kanskje vi kan gi hint?
Onkel er ikke her uansett, så…
"Hvor jobber Dawid?"
Politisk analysesenter ved Warszawa universitet.
-Du må kødde. -Senter.
Sirkel.
Går inn i.
Anal…
Se på meg! Jeg sier…
-Faen. -Hva slags spørsmål er dette?
Det viser seg
at onkel visste mer om oss enn vi kunne ha ant.
Hva visste han om deg?
Vel…
Oss? Det går veldig bra.
Det kunne alltid ha gått bedre, og det kunne ha gått verre.
Det er bra. Veldig bra.
Så du ligger ikke etter med nedbetalingen?
Midlertidige problemer, men vi klarer oss.
Jeg venter på et stipend.
Det som ble avvist for en måned siden?
Ja.
Jeg antar at Zosia ikke vet det?
Jeg irriterer henne allerede.
Dawid.
Si det til henne.
Ellers hjelper jeg deg.
Ikke noe spesielt, men han visste hva jeg gjorde,
og han leste noen av papirene mine.
Jeg tror det var et uhell.
Et uheldig et.
Men hvis jeg måtte peke på noen…
Kunne jeg pekt på… Bare hvis jeg virkelig måtte.
Vær så snill og føl deg tvunget.
-Ja! -Kom igjen!
-Tyren. -Ja!
-Bra, Natalia.
Meg?
Vi kan øke sjansene våre. To personer får plass der.
-Kom igjen! -God idé! Kom igjen!
-Kom igjen! -Greit.
Trykk på knappen.
Hva gjør ikke folk for penger?
Hva så?
"Hva trener den lave Karol?"
-To cm. -Seks.
-Krav Maga! -Krav Maga.
Lambada?
Ta hodet!
Det stemmer!
-Kung fu? -Kom igjen! Tenk!
Nei, trykk på knappen!
Fekting!
-Smekting, kom igjen! -Dritt!
Herregud.
"Hva slags tatovering har høye Karol på ryggen?" Vis henne.
Se!
Det er en…
En drage!
Ja!
Det er Edyta Górniak forvandlet til… Glem det.
Hun var flott i Metro.
"Hva het Dawids første kjæreste?"
I går kveld fikk jeg ikke sove etter alt dette.
-Vel. Uansett… -Uansatt.
Jeg hørte Karol, onkels nevøs forlovede, den lave,
snakke i telefonen.
Dette er Karol. Du tekstet meg, men jeg kunne ikke svare fordi…
Jeg hvisker fordi klokken er 03:00 her.
I Thailand er det seks timer senere.
Ja. Nei, jeg sa jo at jeg ikke vil ha en toåring!
Eller en ettåring.
Høyst en på seks måneder. Jeg ga deg et forskudd.
Greit. Ok, vi holder kontakten.
Herregud.
Jeg vil ikke begynne å beskylde,
men det ser ut som de prøver å kjøpe en baby.
Og det koster mye.
Jeg tror det, for jeg har aldri kjøpt barn på nettet.
Eller andre steder.
Jeg har aldri kjøpt et levende barn.
Eller et dødt et.
-Nei. Herregud. -Pokker!
-Hei. -Kom igjen!
Hør her.
-Jeg vet. Konkurrenter. -Nei. Ting har endret seg litt.
Du er vårt siste håp.
-Gå. -Hvor mange må han få?
-Alle sammen. -Trykk "Dawid".
Jeg hadde fått inn en person til. Nei, det er for sent!
-Se. -"Natalias fødselsdato."
Den 25. januar 19…
Trykk på knappen.
Den 25. januar 1973.
-Ja! -Ja!
Han tekster meg alltid.
Er ikke det i dag?
-Har du bursdag? -Gratulerer med dagen
Nei. Hysj.
Femti.
-Er du 50? -Selvsagt ikke.
Kom igjen. Se der.
"Karols yndlingsbarndomseventyr?"
Hva tror du?
Folk selger sin egen mor for penger.
Om jeg kunne, ville jeg satt dem i fengsel.
Har du herpes igjen?
Nei, faktisk ikke.
-Ja! -Ja!
-Han er flink! -Siste spørsmål!
Svar, så vinner vi!
-Kom igjen! -Noe enkelt.
"Hva er Gustaws ekte navn?"
Hva?
Hva heter du?
Fy faen. Greit.
Drikk det.
-Nå, dø. -Dø?
Greit.
Romeo?
-Ja! -Ja!
Romeo?
Hvorfor sa du det ikke?
Ja!
Visste ikke engang Julie det?
Hvordan visste du det?
Jeg hater det navnet.
-Det er vakkert. -Hvordan visste du alt dette?
Hvordan visste onkel alt dette?
Dawid Klos.
SEKS MÅNEDER TIDLIGERE
En undersøkelse.
Ja, greit.
Du tuller.
Hvor lang tid tar det?
Herregud.
Ja, jeg har fem, vel, femten minutter.
Tusen takk.
Bare et par spørsmål.
For det første, hva het din første kjæreste?
Og hvilken kroppsdel har du den tatoveringen på?
-Hva er denne undersøkelsen til? -Det er et merkelig spørsmål.
Men du betaler, så en strand på Barbados.
Takk.
Vet du hvordan man bruker en kniv?
Hva har det med noe å gjøre?
Ingenting.
Vi vet ikke mye om deg. Men vi ser at du har barndomstraumer.
-Slutt. -Barndomstraumer?
Du må komme fra et ødelagt hjem.
Du tar feil. Foreldrene hans bor i Statene.
Litt av en psykolog du er.
Hva med ødipuskomplekset?
-Unnskyld meg? -Unnskyld meg?
-Vær så snill. -Ro dere ned.
Onkels lik er der, og vi er i en familiefeide.
Så slutt!
Ja, Józka har to telefoner.
Vi ante ingenting.
Politiet hun lurte visste det heller ikke.
Kun Henryk visste det. Og nå dere.
Men til slutt var det kanskje denne smuglertelefonen
som reddet livene våre.
Politiet ringte tilbake. Betjenten satt fast i snøen.
Hvordan kan han ikke komme når…
Mamma, kom hit!
Jeg mistet dekning.
Hva skjer? Hva driver dere med?
Politiet ringte. Politimannen sitter fast i snøen.
Jeg tror ikke de er politi.
Jeg likte ikke oppførselen deres fra starten av.
Jeg har skrevet 40 kriminalromaner.
De har feil pistol.
Vi kan ikke si det til noen før vi vet sannheten.
-Greit. -Man vet ikke hva de kan gjøre.
Hva er det som haster?
Jeg ville si at
jeg ikke kjente til frieriet. Det var søtt.
Ja.
Datteren min sier fine ting.
Hvor er kameraet?
Kanskje onkels plan begynner å virke?
Hei, familie.
Nettbrettet! Kom hit!
Gratulerer med å bestå første fase.
Har vi det gøy?
Om dere ser på meg, er jeg ikke lenger med dere
fordi jeg forbereder meg til andre fase.
En gåte. For å bestå har dere ingen utgang.
Så det er mer?
Vi må finne god dekning.
Hvis det er wifi, kan vi få hjelp.
Onkel sa at passordet var veldig vanskelig.
-Jeg skal på do. -Jeg også, med Heniek.
-Skal du bli med Henio? -Ja. Jeg må kanskje også. Jeg skal se.
Ok, raringer.
"Dere har ingen utgang."
-Har du dekning? -Ikke ennå.
Hallo. Hvordan går det?
Kan vi hjelpe dere?
Jeg skal på do med broren min.
Hvilken bror?
Jeg kaller tante
for storebroren min.
Fordi hun alltid hjelper meg når jeg trenger det.
Ja. Søtt.
Tid for avhør, unge dame.
-Kom igjen. -Men Józefina er mindreårig.
Så jeg tror jeg bør bli med henne.
Stemmer.
"Dere har ingen utgang."
Kanskje det er et fluktrom?
Hele huset er et fluktrom.
I garasjen var det et "utgang"-skilt med kryss over.
Jeg trodde det var onkels vits, men nå?
-Vent… -Hør…
Ikke si noe.
Det er veldig snilt, storebror,
at du bryr deg om niesen din. Spesielt siden
du sa at moren var en mulig mistenkt.
Hvorfor?
De prøver å skremme deg.
Det er en gammel teknikk som sjelden brukes av lokale politifolk.
-Hva antyder du? -Bare at dere er svært dyktige.
Med tanke på stillingene deres.
-Hvorfor skriver du ikke om oss? -Hvorfor ikke?
Men først må jeg vite gradene deres.
Nei. Jeg var aldri en god elev.
Gradene, ikke karakterene.
I politiet, der vi jobber.
Politibetjent Bednarski. Og dette er aspirant Gudejko.
Hva er galt?
Hva?
Hva skjer?
-Inhalator. -Hva?
På rommet vårt.
-På rommet vårt? Hvilken inhalator? -Min…
Inhalatoren min på rommet vårt.
-Inhalatoren på rommet vårt? -Faen, inhalatoren på rommet.
-Hun trenger munn-til-munn. -Jeg får ikke puste…
-Sånn her? -Ok, gå.
Men hva?
Hvem ringte deg da jeg ble avhørt?
Og hva med mannen din?
-Dawid? -Ja.
-Han ville ikke skadet en flue. -Å?
Han har aldri vært i slåsskamp. Vi brøt håndbak en gang, og jeg vant.
Jeg håpet han hadde latt meg vinne, men innrømmet at han ikke hadde det.
En ekte mann ville ikke latt deg vinne.
Jeg ville knust deg.
Visste du at et spark i ballene er mer vondt enn en fødsel?
Jeg møter kvinner som sier "jeg vil ha et barn til",
men jeg har aldri hørt en mann si "spark meg i ballene igjen".
Jeg elsker den vitsen.
Den er Dawids.
En dame fra banken.
Svarte du ikke?
Hva skjer?
Puster du bedre?
Vi ville bare være sikre.
Og griser kan fly.
Hvor er barna?
-På do. -Ja, Natalia også.
Ja.
-La oss vente. Vi må gå inn sammen. -Ja visst.
Hvor da?
Greit, jeg tror det er alt.
-Få den tenåringen hit. -Broren min?
Kjæresten hennes.
Lomma di vibrerer.
Det er en personsøker.
En personsøker?
Det er hipt. De er tilbake. Visste du ikke det?
Nei. Det er en insulinpumpe.
Józefina har diabetes og…
Kom deg bort.
-Hallo? -Dworki-politiet. Vi ble frakoblet.
Politimester Thirdog kommer ikke. Han sitter fast i en snøfonn.
Det trengs ikke lenger.
Unnskyld, barna mine lekte med telefonen min.
Ja, takk. Jeg skal gi dem en lærepenge.
Hvorfor sa dere at dere var politiet?
Teknisk sett sa vi ikke det.
Politiet er her. Dere kom fort, herrer.
Jeg vet ikke hva dere har blitt fortalt…
Begynn fra begynnelsen. Som om vi ikke vet noe.
Ok. Så…
Vi var overrasket selv over å se dere.
Og senere at onkelen deres var død.
Og dere bestemte dere for å la oss spille og ta over patentene.
Onkelen deres jobbet med noe
som noen folk er veldig interessert i.
Det har sluttet å snø.
Søren, det har sluttet å snø.
Tenk, Henryk, tenk.
UGYLDIG PASSORD
Jeg mener ikke å skryte,
men jeg har hatt stor suksess i noen Warszawa-fluktrom.
Det er sant.
Perfekt, da er vi i havn.
Hvor lenge kan man tisse?
Vet de hvor vi er?
Jeg så etter dere.
-Men… -Hvorfor peser du?
Jeg løp. For moro skyld.
Og barna?
De blir avhørt sammen, så det går raskere.
Politiet sa at om vi ikke er ferdige om en time, vil de…
-Hva? -Ta oss med til politistasjonen.
Flott.
Hva gjør vi?
Andre fase er et fluktrom.
Og hvem drepte Kennedy?
Vi vet ikke.
Skal jeg si det?
HVORFOR FORSVANT SANNHETENS HJUL?
"Hvorfor forsvant Sannhetens hjul?"
"Sannhetens hjul ble tatt av lufta da en av deltakerne prøvde
å begå selvmord etter å ha tapt i siste runde."
Akkurat som hytta fra barndommen vår.
Herregud, jeg husker det.
Vi var så fattige at vi bare hadde én bok. Mamma leste den sakte for oss.
Du!
Ja, det er oss! Hei, se!
Vis meg.
Ja. Jeg husker ikke dette.
Ok, Dawid. La oss sette i gang.
Ja.
Femtini minutter.
-Vil du ha? -Nei takk.
Seriøst, Dawid?
Hvorfor ikke?
Man vet aldri hva som kan skje.
I "Spørsmålstegnet" var det…
-Dawid. Tiden. -Tiden.
Hvor fikk du tak i den boksen?
Godteriet?
Jeg fikk dem fra kjøkkenbenken.
Vis dem til kameraet.
Det er her!
Er det her?
Hva står det der?
"Lørdag."
Søren.
Hva betyr det?
Jeg glemte å gjemme det. Det var Mr. Wladyslaws spesialgodteri.
Hvordan da? Hva skjer?
Wladyslaw likte å eksperimentere med stoffer, psykoa…
-Hvor mange tok du? -To, tre.
Sju. Jeg har spist sju.
På lørdager testet han et sannhetsserum.
Av hans eget design.
Han tok et halvt godteri, noen ganger ett.
Og etter ett godteri, ville du vært ærlig.
Men etter sju kan det endre deg helt.
-Jeg tok også ett. -Herregud.
Jeg tok også ett.
Ikke jeg. Jeg er på diett.
Jeg fikk ikke sjansen.
Jeg tok også ett.
Hva mener du med endres helt?
Det begynner å virke om noen minutter.
-Flott. -Vel, det er et problem.
-Akkurat. -Er alt i orden?
Nei. Hør her.
Så lenge vi vet at vi er i en felle, har vi en sjanse til å flykte!
-Se dere rundt. Se etter spor. Fort! -Men hva?
-Flykte hvor? -Hva?
Kanskje her?
Hvor skal du? Stopp!
Ikke rør deg!
Unnskyld meg.
Jeg tror vi har et problem.
Her! Jeg har det! Det første hintet!
"Hva sjokkerte dere?"
Hva? Oss?
Ja! Se dere rundt. Hintene kan være hvor som helst!
-Lampen. -Herregud.
Lampen.
Hva?
Lampen.
Hva betyr det?
-Er den sveiset? -Hva med lampen?
-Karol. -Nei. Det er ketchup! Herregud.
Ok.
-Det går bra. -Vann.
Han blir borte et par minutter. Karol?
Ja.
Vi må lage en stige.
Av hva?
Av hvem.
Gustaw.
Vent litt. Vent.
Her.
Herregud.
Opp.
Herregud.
Hei. Snu deg.
Øyet mitt!
Dawidek, vær forsiktig.
Dawid.
Prøv å ikke røre meg.
Jeg prøver.
Vær forsiktig!
Ja! Jeg har første nummer!
-Seks! -Ja!
-Hold fast! -Vær forsiktig!
Dawid!
-Hopp! -Nei!
-Kom igjen! -Nei!
Ok.
Vant vi?
-Er vi millionærer? -Ikke ennå.
Hvordan visste du om lampen?
Hendelser som "sjokkerte" oss.
Da jeg var her som barn i sommerferien,
i onkels ekte gamle hytte,
fikk jeg støt. Jeg var på sykehuset i over en måned.
Ja, stemmer det.
Deres tur.
Hva?
Hva som sjokkerte dere? Tenk ukonvensjonelt!
Jeg vet ikke hva som sjokkerte meg!
Gulvet er lava! Pass deg, du smelter!
Hvor mange tok de?
Mange.
Dawid tok mest.
Jeg elsker deg.
Ærligheten slår inn.
Jeg har en liten penis.
-Jøss! -Karol, igjen? Nei, du har ikke det.
Har jeg ikke? Så spis godteri og si det.
Vi har ikke hatt sex på to år.
Herregud, Dawid!
Hendene mine skinner.
-Flott. -Dawid.
-Hvor er gutten? -Hendene mine!
Flott.
Sønnen.
Nei, seriøst, se på dette! Så kult!
UGYLDIG PASSORD
"Passordet er veldig vanskelig."
FORTUNA
STILLE
"Jeg skal på jobb."
"Ta smørbrødene dine."
"Med Nutella?"
"Slik som du liker dem."
Da vi var små, pleide de lokale guttene å le
av at han lekte med hus og ikke ball. På den tiden virket det rart.
Jeg har hatt to ektemenn.
Jeg var utro mot begge.
De lager dem ikke som Dawid lenger.
Nei, det gjør de ikke.
Hør her. Jeg fikk ikke stipendet.
-Jeg gjorde det, men aksepterte det ikke. -Hva?
Jeg ville ikke forlate dere i fire måneder.
Ja. Spesielt siden dette er våre siste øyeblikk sammen.
Jeg velger et spørsmål om Klos-familien.
Kategorien er godbiter.
-Skal Dawid og Zosia gå fra hverandre? -Dawid, nei.
"Ja" er riktig svar.
Spørsmålet er bare…
…når skal vi si det til barna?
Beklager.
Jeg har visst det lenge.
Har du en lykt fra Men in Black?
Kan du bruke den på foreldrene mine? Si at de elsker hverandre igjen?
Det funker ikke sånn.
Hva tror du?
At jeg ikke så deg stirre på den purken?
Hva? Vær så snill. Han er en slags neandertaler.
Han tror et spark i ballene er mer vondt enn en fødsel.
Idiot.
Beklager.
-Han hadde vel aldri en vaginal rift. -Tydeligvis ikke!
Det viste seg at wifi-passordet virkelig var veldig vanskelig.
Men på den annen side var det veldig enkelt.
Å forklare det er komplisert, men passordet var veldig enkelt.
For lett, for det var "veldig vanskelig".
Hvor er du?
Glem det, dere får se.
Pokker.
"Passordet er veldig vanskelig."
Gutt?
"Veldig vanskelig."
-Ja! -Hei!
Pokker.
Slutt å tulle!
Kom igjen!
Gutt!
-Siden vi begge ikke kan lyve nå… -Ja?
Du er bare med meg for pengene, ikke sant?
Nei.
Jeg er ikke med deg for pengene.
Jeg vet at du nylig har hatt økonomiske problemer.
Jeg elsker deg.
Kom her.
Men jeg liker ikke parfymen din.
Ok. Unnskyld meg!
Siden vi ikke kan lyve, så drepte jeg ikke onkel.
Ikke jeg heller.
-Ikke jeg heller. -Vi spiste ikke godteri, så…
Den beste løgneren du kjenner,
er ikke den beste løgneren du kjenner.
Jeg håper ikke barna er bekymret der borte.
De er ikke politiet. De kan ikke gradene og har feil våpen.
Hva?
Jeg vet ikke hvem de er. De tok Józka og ba meg være stille.
Politiet kommer etter snøstormen.
Det er derfor de ga oss en time. Etter det…
Hva gjør de da?
Herregud!
Józia! Henio! Jeg kommer!
Zidane.
Zidane!
-Dawid, kjære. -Går det bra?
Hei! Dawid!
Sangen vår er her.
-Hva er nummeret? -Elleve.
Elleve?
Det siste tallet. Jeg skriver inn koden.
-Reis deg. -Gi meg hånden din.
Dawid! Herregud!
-Det funket! -Ja!
-Se, du åpnet døren! -La oss dra.
Nettbrettet.
Ja.
Jeg må gjøre alt selv.
Jeg er redd for deg!
Går det bra?
La henne være!
Hvor er Henryk?
Jøss.
Hei, kom hit.
Kjære familie, gratulerer med å klare enda en fase.
Spillet nærmer seg slutten,
så vi må skru opp vanskelighetsgraden.
For å starte den siste oppgaven,
må dere alle bli ett.
Slukket lysene deres også?
Jøsses.
Den døra trenger et fingeravtrykk for å åpnes.
Hvem sitt?
Jeg hjelper.
-Nei! -Nei!
Du er sikkert så tøff at du til og med skreller et egg med en kniv!
Dere har 15 minutter.
-Jeg tar ungen. Pass på dem! -Ta meg i stedet for ham!
Jo flere, jo bedre.
Du klarer det, pappa!
Muligens, men trolig ikke! Og de dreper oss alle!
-Virker den fortsatt? -Nei. Ja.
Jeg har ikke falske pupper!
Jeg kan lyve nå.
Og snu.
-Sånn. -Fy faen.
Opp!
-Ja. -Ja.
Her. Sett ham ned.
Og hva er dette til?
Ok.
-Sånn. -Ikke egentlig.
-Ikke? -Funker ikke.
-Vent litt. -Sett den på meg.
Vi må bli ett. Vi må koble oss sammen.
Kom igjen, de har Henryk.
Ja!
Ta den på, Henio er ikke her!
Ta den på!
Sånn.
Kom igjen. Følg meg.
Beklager.
Tante Ela.
Denne labyrinten er som familietreet vårt.
La oss ta til høyre.
Nei, vent litt. Vi har passert onkel Janusz.
Da burde vi gå denne veien.
Er det ikke samme vei?
-Noen minutter igjen. -Hva skal dere gjøre med oss?
Har du spilt Pac-Man?
Vi spiser dere.
-Roe ned? -Nei.
Hva er klokka?
Seks minutter.
Sånn.
Dette er vår tantes yngre bror, onkel Albert.
Feil vei.
-Denne veien. -Men…
-Han med vorten? -Den ble enda større.
Nei, vi har allerede vært her.
-Nei. -Tre minutter!
Hvilken vei?
Jeg lurer på om portrettene våre er her.
Nettopp.
Vi må finne oss selv.
-Ikke hør på trenere. -Vi har gått feil vei.
-Vi må finne oss selv. Følg meg. -Vent!
Deg!
-Sånn. -Henio!
Hei. Gi den til meg.
Gi tilbake Heniek.
Ellers hva?
Zidane!
-Kom igjen. -La oss løpe.
Ta det med ro.
Beklager, gutt. Jeg kunne ikke dy meg.
Men jeg må innrømme
at du har baller.
Hei!
Hei! Hallo! Hjelp!
Spillet er over.
Gi meg den.
Først, gi tilbake Henryk.
Vi har også et våpen!
-Jeg kan lyve igjen. -Gi den til meg!
-Karol. -Ett slag, så knuser jeg luftrøret…
Karol!
Hei, du! Prøv meg.
Bravo, Henryk!
Du får den konsollen likevel. Til og med to!
Du er kjempeflink, bror!
Kanskje litt overdrevet.
Men Henryk trente judo i seks måneder.
Og han prøvde virkelig.
Zidane!
La ham være! La mannen min være!
Kom hit!
Der er fødselen din.
Kom hit, kjære.
Hjelp!
Hei!
Jeg er lei for det. For…
Fader.
Iskaldt.
Snøstorm.
Vel, onkel likte overraskelser.
Det må være slik.
En tragisk feil. Et utilsiktet selvmord.
En ferdigskrevet bok?
Hvorfor skriver du ikke en serie om politimester Thirdog?
Når to hunder slåss, løper den tredje?
-Onkels PESEL? -Tredje hjul.
-Ja, fort. Bra. -Ikke det. Dette. Bra.
Vi trenger måned og dag.
Det er 4. februar. Visste dere ikke det?
-Fire er her. -Fire og to.
Oi.
Pokker.
-Sånn ja! -Hva?
-Tom. -Det er ingenting her.
Ingenting!
-Den er tom! -Nei!
Stille!
Velkommen. Siden hele familien er her.
Jeg ønsker dere alle velkommen på mine vegne og på vegne av onkel Wladyslaw.
Dere kom hit i går, og jeg håper mye har endret seg siden da.
Gratulerer med å ha fullført spillet. Angående patentene mine, ikke vær redde.
De er trygge her.
Og kanskje et annet sted.
Men jeg skal fortelle om det i kveld, under middagen.
Vi ses snart. Ha det, familien!
Før eller senere vil patentene bli funnet.
Og selv om vi ikke har millioner,
har vi hverandre.
Og i denne situasjonen tror jeg det er det viktigste.
Texas-vokter.
Men også litt som Zidane.
Så hvis alt er klart nå,
hva vil dere drikke?
Onkels etternavn var Fortuna,
og han kalte showet "Sannhetens hjul"?
Han ble rasende når noen påpekte det.
-Vent litt. -Kommer du?
-Hva nå? -Hallo.
Ville dere fortelle oss noe?
-Ja. -Jeg hjelper.
Ja. Dere er gamle nok til at vi kan si det.
Jeg er gravid.
Dere skal få en lillebror.
Se på ansiktene deres. Nei, jeg tullet.
Men du var hos doktoren?
Robert Doktor. Doktor er advokatens etternavn.
Men det er ikke viktig.
Å tro at foreldre har skjønt alt
er menneskehetens største løgn.
Ja!
Se på dette!
Hør etter!
-En kunngjøring. Vi blir i Polen. -Det stemmer!
Bravo!
Kaffe, cola, Kinder Øl, dop, Pringles
Tiger King-memer Deprimerende tilbakemeldinger
Hver dag er en reprise På en øde øy
Vær så snill, klyp meg Men bare med en hanskekledd hånd
Kaffe, cola, Kinder Øl, dop, Pringles
Tiger King-memer Deprimerende tilbakemeldinger
Hver dag er en reprise På en øde øy
Vær så snill, klyp meg Men bare med en hanskekledd hånd
Hva er det? Hva skjer?
Håndklærne.
Du har rett til å tie. Hva enn du sier…
Vel, det kan du utenat.
Meg?
Men jeg har ikke drept noen.
Det var meg.
-Hva? -Det var meg.
-Han lyver. -Han gjør ikke det.
-Ok. -Påvirket sa du at du ikke gjorde det.
Nei, jeg tok ikke noe godteri.
Men det andre jeg sa, er sant.
Jeg elsker deg virkelig.
-Jeg er lei for det. -Men hvorfor?
Fokuser nå.
Til Natalias glede var ikke Gustaw med henne for pengene.
Men til hennes forferdelse var han med henne fordi hun var onkels familie.
Han kunne ikke nå ham på noen annen måte…
FARE! LANDMINER…
…siden onkel tilbrakte hele livet i en bevoktet festning.
I 1990 var Gustaws bestemor, som oppdro ham, på Sannhetens Hjul.
Karol hadde rett om Gustaw.
Onkel ga henne et misvisende hint. Det var det bestemoren hevdet.
Hun tapte, ble deprimert og prøvde til slutt å ta livet av seg.
Så Gustaw ble sendt til et barnehjem, og han klandret onkel for det.
Bestemor!
Gustaw Romeo hadde planlagt drapet i lang tid.
Men han forutså ikke at han skulle forelske seg i Natalia.
Han ga opp planen.
Hallo?
Han ble lettet da han fant ut at onkel var død.
Faen!
Da de kom for å lese testamentet og onkel dukket opp,
var Gustaw målløs.
Om kvelden, da han gikk ned for å drikke vann, møtte han onkel.
Som det viste seg, visste fra starten av hvem Gustaw egentlig var.
Siden han hadde forberedt spillet.
De begynte å snakke. Alt gikk bra. Men til slutt…
-Jeg tilgir deg. -Jeg tilgir deg.
Hvorfor?
Bare for å ville drepe meg.
Og du, Romeo? Hva tilgir du meg for?
At du ga et misvisende hint.
Det er ikke sant.
-Det er sant. -Nei.
Bare innrøm at du gjorde en feil.
Jeg kan ikke.
Si det.
Jeg kan ikke lyve for deg.
Riktig svar var Grønland, og jeg viste Katarzyna…
-Ikke si navnet hennes! -Jeg ville vise Katarzyna…
Under samtalen deres var onkel påvirket av sannhetsgodteriet.
Han prøvde å si til Gustaw at han ikke kunne lyve for ham.
Kanskje det var derfor han innrømmet
at han kjente Gustaws sanne navn og hvem han var.
Jeg mente ikke å drepe ham.
Jeg tenkte at siden han hadde
den skuddsikre skjorta på, skulle jeg bare stikke ham et par ganger.
Som en del av terapien?
Jeg ante ikke at han hadde byttet til vanlig skjorte.
De så identiske ut.
Og da jeg knivstakk ham første gangen,
og blodet kom…
…vet jeg ikke hvem av oss som var mest overrasket.
Unnskyld.
Hvordan visste dere at det var meg?
Det var takket være Heniek.
Da han fant artikkelen med et bilde av deltakerens familie…
ROMEO, 7 ÅR
…stod det: "Mrs. Katarzyna med barnebarnet Romeo."
Et sjeldent navn.
I morges fant han den siste biten i puslespillet.
Husker dere? Gustaw Romeo kom inn på kjøkkenet og spurte…
Hadde han på vanlig skjorte og stakk seg?
Han sa det for tidlig. Han sa det før han så liket.
Hvordan kunne han vite hvordan onkel døde?
Men det var bare en teori.
Det var derfor jeg ringte politiet, og de ba meg om å ikke si det til noen.
-Så jeg sa det bare til pappa. -Vi hadde ingen bevis.
Den eneste muligheten var å bløffe
og sjekke om du virkelig elsker Natalia nok til å holde henne ute av fengsel.
Skjedde alt den helgen akkurat som jeg sa?
Jeg vet ikke. Husk at jeg var ganske høy.
Men det er min versjon, og jeg holder meg til den.
Den helgen endret mye i livene våre.
Der er forloveren. Vi kan begynne.
Natalia skriver allerede en bok om hendelsene i onkels herskapshus.
Den gamle mannen og knivene.
Kjedet du deg?
Så langt, til tross for leting, har ingen klart å finne patentene.
Karolene ble helt besatt av Wladyslaw, en seks måneder gammel Akita.
Det var det Karol kjøpte i Thailand.
Og butleren? Onkel betalte ham så godt for å ha skutt på ham og så videre,
at han fikk kjøpt huset. Han bor der fortsatt.
Han har sin egen butler, men vasker og vanner plantene selv.
Og oss? Vi har fortsatt ingen balkong.
Men Józka er mer avslappet, og Heniek vil bli detektiv.
Og ting med Zosia er bedre. Vi har begynt å dra til Kasino.
Jakub Kasino, en parterapeut.
Hva gjør ikke folk for penger?
Det beste spørsmålet er hva folk ikke vil gjøre for familien sin?
Når det gjelder penger, er det som jeg sa. Vi har det ikke, og vi er lykkelige.
SLUTT
SANNSYNLIGVIS…
Mitt herskap, velkommen til nok en episode av Sannhetens Hjul.
Jeg heter Wladyslaw Fortuna.
Her er premiene våre
en minimotorsykkel, en bil,
og hovedpremien vår,
en sjekk på én milliard zloty.
Mrs. Katarzyna kom til oss fra Bydgoszcz.
-Ja. -Alene?
Med barnebarnet mitt.
Det er ett spørsmål igjen.
Hvis du gjør én feil, mister du alt.
Hva heter
den største øya i verden?
Vent litt. Du vet.
Er det…
…Sløyfe-øya?
Beklager.
Det riktige svaret er Grønland.
Nei!
Men…
Takk for at dere kom i dag.
Vi sees neste uke.
Tekst: Miranda Nunez