Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Vad gör inte folk för pengar?
INHERITANCE
Den som ärver en miljon zloty, medan ens familjemedlem får två,
anser sig ha gått miste om en miljon.
Vi tar det från början. Vi skulle få morbrors testamente uppläst.
Vi två hade förlorat kontakten, men vad jag minns så var han rätt udda.
-Han var spion och kände Bill gates… -Sluta nu, Józka!
…som också var spion.
Vet ni vad en hemlig agent har som näsa?
En snok.
För länge sen ledde han Polens första lekprogram på tv.
Och sen uppfann han saker.
-Så som? -Polens personnummer, sägs det.
Allmänna elektroniska systemet för personlig identifiering?
Han chippade folk innan det var inne.
Ska vi köra en billek?
Barnen ville inte följa med, men det var ett av hans krav.
"Hela släkten måste närvara."
Inget godis.
Släktträffen blev av tidigare än vi trodde.
Natalia?
Det är Natalia, min kusin.
Dawid.
-Hej! -Hej.
-Karol. -Ja?
Ta på dig handskar.
Karolek?
Vad stor du har blivit.
Nej, det är jag som är Karol.
Fortuna. Det där är en annan Karol.
-Jaha, hej. -Hej.
-Han gillar inte att ta på andra. -Efter covid.
Detta är Gustaw.
-Hej. -Min son.
Glo inte.
Det slår aldrig fel.
Det är min kille.
-Hej. -Jaha, hej.
-Karol. -Inte för mig heller.
Karol, min fästman.
Detta är Zosia, min fru.
Zosia.
Vinka!
Det var länge sen vi sågs.
Visst är det tråkigt?
-Vadå? -Att morbror är död.
Ja. Det är en tragedi.
-Trist. -Sorgligt.
Apropå Władysławs hem…
Det finns en skylt där som lyder: "Varning! Minor!"
Men det är inte sant.
Förmodligen.
-Oj, förlåt. -Det gör inget.
-Vet du vad den kostar? -Det var en olycka.
Just det, oavsiktliga fläckar försvinner av sig själv.
Oj, förlåt.
Vad för slags bil brukade morbror köra hit?
Var det en gammal bil?
Han brukade cykla hit på en gammal hoj.
Bara på söndagar tog han fram sin Bentley.
Eller Ferrari eller Jaguar.
Kör!
Ett stort arv kan driva en vanlig familj till vansinne.
Och en ovanlig?
Det ska ni få se.
-Vad har du gjort den här gången? -Träffat familjen.
Nu åker vi.
-Kör, då! -Jaja, allt behöver inte vara en tävling.
Zosia och jag bytte plats på macken. Det var ett gemensamt beslut.
Välkomna. Nu när hela släkten är samlad…
Morbrors butler skulle kunna gå hemifrån utan byxor.
Honom kan man inte vara arg länge på, inte när han har köpt ens favoritglass.
…ska jag öppna garageporten.
Parkera där nere. En häftig snöstorm är på väg.
-Vad hände egentligen med morbror? -Ni måste vara hungriga.
Nu är det dags för middag.
Vi går igenom testamentet senare ikväll. Följ efter mig.
-Okej. -Skynda.
Tackar.
Hur många år sen var det vi senast sågs allihopa?
-Femton? -Tjugo…
Innan jag gick ut gymnasiet…
-Trettio år sen! -Jag är inte ens så gammal.
Karol, morbrors brorson. Säljare på ett medelstort företag.
Han kan snacka, han.
Hans fästman. Också en Karol.
Uber-förare, eller som han säger: psykolog.
Detta är morbrors systerdotter Natalia. En känd deckarförfattare.
Jag har läst alla hennes böcker. Sexskildringarna är för många.
Hennes pojkvän Gustaw.
Jag vet vad ni tänker: Vilken stor skillnad.
Han är nästan 20 centimeter längre.
Min hustru brukar skämta om att han snart ska gå ut gymnasiet.
Det där är jag. Jag är lärare.
Dåligt avlönad enligt min hustru. Ingen bryr sig om mitt jobb i alla fall.
Min hustru Zosia är skattehandläggare.
Ett karaktärsdrag, som jag säger bakom hennes rygg.
Min dotter Józefina är 16,
men jag önskar att hon fortfarande var fyra.
Min son Henryk är 13 och är helt ovetande om
att han kommer att bli hjälten i den här historien.
En lustjakt.
Va?
Jag tänkte att vi kunde berätta vad vi ska köpa för arvet.
-Undrar hur han har delat upp det. -Säkert i lika delar.
Så är det aldrig.
Större lägenhet.
Med balkong.
Vi flyttar utomlands i år.
Först tänkte vi oss till Hamburg, men nu vet jag inte. Portugal kanske?
Ni är välkomna till inflyttningsfesten.
Barnen också?
Undrar du om vi ska köpa ett barn också?
Nej.
Jag undrar om barnen skulle kunna…
Alltså…
Är ni för gayadoption?
Undrar du om vi vill adoptera en gayperson?
Nej, nej.
Jag undrar av ren nyfikenhet om ni deltar i diskussionen…
-Skål för ett nytt, lyckligt liv! -Det skålar vi för.
-Pengar ger inte lycka. -Det är lätt för rika att säga.
Vi är inte rika, men vi är lyckliga.
Ät.
Poängen är att det finns viktigare saker i livet än pengar.
-Familjen, barn… -Kan man inte vara lycklig utan barn?
Jodå!
Alltså…
Inte ni förstås, men…
Varför kan inte vi vara det?
Du super för mycket och kan inte bli gravid.
Vad snackar ni om? Hur mycket har ni fått ärva?
Tror ni att Bezos är världens rikaste? De rika kontrollerar faktiskt allt.
-Józefina… -Du har rätt.
Vi går till rummet.
-Och kollar vilka barn som är till salu. -Perfekt.
Han var konstig redan som barn.
Jag är inte homofob.
Min man var nämligen…
…gay.
-Vem då? Dawid? -Ja.
Han dyker upp på Wikipedia när man söker på "boomer".
Tror du att han röstade på…?
Det skulle jag inte tro, men vem bryr sig?
-Den är sned. -Sa pojken.
Kom!
Vad skulle din lustjakt heta?
Natalia borde kalla sin för Gustaw.
Hon måste trots allt betala för båda.
Kanske är han inte med henne för pengarna.
Hon är ute på djupt vatten med sin lustjakt Gustaw.
Han är med henne för pengarna.
Skrika på sista versen. Du ville ha en autograf.
Lägg av.
Hur gammal är hon?
Hon och hennes snorvalp. Vi hör dem säkert i natt.
Akta!
-Ingen fara. -Skjortorna…
Kom igen.
-Och dottern? -Den dåren.
Så menade jag inte. Det är värre att vara tonåring nu.
Tänk på allt pinsamt du har gjort. Då fanns inga mobiler att filma med.
Enligt honom finns det kemikalier i spåren efter flygplan
som sprids för att påverka befolkningen.
-Vad tittar du på? -Gå!
Han hävdar även att dessa "chemtrails"…
-Vad är det? -Inget.
…gör grodor homosexuella.
-Jag måste träna mina biceps. -Tänk om Dawid får allt.
Du hörde pojkscouten. Han delar arvet lika.
-Filmar du? -Nej.
Var inte orolig, älskling.
-Tänk om han ger allt till Dawid. -Då får vi i alla fall en tredjedel.
En tredjedel är inte illa.
Det var en retorisk fråga.
Letar du efter sykittet?
Nej, men man gör inte fel som tar med sig det hem.
-Inte handdukarna heller? -Är du nån slags polis?
-Det tar jag som en komplimang. -Så bra! Nu släpper vi det.
När berättar vi för barnen?
Det vet jag inte.
Läkare tar emot oss nästa vecka.
Det är bara några meningar kort.
Det bådar gott.
"Min kära familj.
-Det är synd att vi ska träffas…" -Józka.
-"…så här." -Sluta.
"Jag ska inte bli långrandig. Vi går rakt på sak.
Alla besparingar och pengar från försäljningen av godset,
uppskattningsvis tio miljoner zloty…"
Oj!
"…tillfaller…
…det lokala barnhemmet."
Vad sa?
Ska ett Disneyland byggas?
"Därutöver har jag förberett en lek
i vilken ni kan vinna rättigheterna till mina patent och uppfinningar.
Med vänliga hälsningar – Władysław."
-Riv itu det. -Vilken knäppgök.
Släpp mig!
Nej, snarare skurk.
Här har ni. Det är surfplattan till morgondagens lek.
Behåll den.
Åh helvete!
Va? Lever han?
Hejsan, familjen.
Jag ber om ursäkt.
Jag förstår om min död och sista vilja var överväldigande.
-En aning. -Ja.
Men det var enda sättet att få er alla hit.
Vad gör vi då här?
-Är morbror döende? -Nej.
Jag tror inte det.
Men efter alla år i ensamhet,
nästan i ensamhet i alla fall,
varför, och för vem, gör jag detta?
Ni ska inte behöva begå samma misstag.
Jag ville att ni skulle komma hit och lära känna varandra medan tiden finns.
Ni skulle ha sett era miner när ni fick höra om barnhemmet.
Det vore trots allt ädelt.
Låt oss inte ödsla tid.
Imorgon väntar en rolig lek.
Jag har förberett den under lång tid. Det blir skoj.
Den drar igång prick klockan tio.
Jag har en fråga.
Det är en teoretisk fråga.
Jag har en fråga om patenten. Hur mycket är de värda uppskattningsvis?
Det vete katten. Tiotals miljoner.
Jag har pratat med flera byråer, och samtliga är intresserade.
Men en sak i taget.
Detta är en allvarlig sak.
-Åh gud! -Men herregud!
Min senaste uppfinning: tunn som en t-shirt, hård som kevlar.
-Är den skottsäker? -Ja, som tur är.
Józka.
-Vad sjukt. -Precis.
Nu när allt är klart och tydligt, vem önskar nåt att dricka?
-Jag vill ha nåt starkt. -Jag, helt klart.
Vad fett. Vilken chill stämning, va?
-Du äger, kingen. -Sluta nu.
Min uppfinning. Ge tillbaka den när du är klar.
Låter det bra?
Okej, tack.
Det är dags att jag går. En spännande morgondag väntar.
Har jag förstått saken rätt? Är leken bara på skoj?
Ni får väl se, men ja.
Jag har ätit så nyttigt på sistone att ni lär få vänta på arvet.
-Kom igen… -Ja, det är klart.
Jag svär inte ofta, men…
-Han är helt jä… -…i huvudet!
Det finns inga andra ord. Han är vrickad!
Men…
Å andra sidan kan det vara kul att göra nåt tillsammans.
Det har du nog rätt i.
En vacker dag dör han på riktigt.
Bäst att stå på god fot med honom till dess.
Nu skrämmer du mig.
Karpacz ligger nära. Minns du hotellet?
Ja. Vi stannade på rummet hela helgen.
Ja, jag blev så magsjuk.
Om du vill kan vi åka på en gång.
Vi ska inte vara med och leka. Vi åker härifrån. Vad håller du på med?
Bensinkostnaden hit kan jämföras med en festresa till Sopot.
-Va? -Det är ett internskämt bland Uber-förare.
Din snopp är ett internskämt.
I själva verket har Beyoncé varit död i 20 år.
Józka.
-Precis som USA:s president… -Józka!
…har hon ersatts av olika dubbelgångare.
Låt dig inte luras. Inget är som de säger.
Ja?
Vad sexigt.
Pressar du ner en minkpäls?
-Józka! -Ja?
Jag ser inget.
Häng en spegel bredvid tavlan.
Då ser du utomjordingen.
Det är den riktiga Da Vinci-koden.
Det är bara påhitt.
Jag hörde pappa fråga mamma: "När berättar vi för barnen?"
Är mamma gravid?
Det våra föräldrar vill säga…
De vill berätta för oss…
…att du är korkad.
Hej då!
Vi trodde att överraskningarna var över, men de hade bara börjat.
Det där är Józka.
Morbror Władysław hade dött.
Ännu en gång.
Glömde han att han hade en vanlig tröja på sig?
Titta inte.
Inte ens jag kan hitta på nåt sånt här.
Han kanske skojar igen.
-Vi borde kolla om… -Vadå?
Om han verkligen är…
-Du är närmast. -Ja.
Hallå.
Hallå!
Han andas inte.
Ring polisen.
Rör ingenting.
Det är så hemskt.
Morbror har dött.
Nej då. Han skämtar säkert bara.
Inte den här gången.
Vilken rackare…
Vi hade slått vad
om vem som skulle dö först.
Han vann.
Polisen är här.
Vad fort ni tog er hit.
Jag vet inte vad ni har hört, men…
Ta det från början. Utgå från att vi inte vet nåt.
Visst. Kom in.
Så när det gäller den så kallade tidslinjen av händelser…
Klockan nio på morgonen gick min dotter, Józefina,
in i köket och upptäckte hans döda kropp där.
Precis här var det.
Kom.
Hej.
Vad gör ni här?
Vi kom hit igår för att ta del av hans testamente.
Vilkens?
Vems.
-Va? -Vems.
-Karol… -Inte "vilkens" utan "vems testamente".
-Morbrors. -Igår? Han påträffades precis död.
Morbror gillade överraskningar.
Kom in.
Med tanke på att han ska ha lurat er alla,
behöver detta inte nödvändigtvis vara, som ni uttrycker det, en tragisk olycka.
-Vad insinuerar ni? -Ett mördande.
Det har snöat sen igår.
Vi har inte sett några hjulspår.
Det finns övervakningskameror utanför, men inte här inne.
Här står nåt skriftet i blod.
-Det liknar ett ansikte. -Eller bokstaven K, som i "Karol".
Det är tyvärr ketchup.
Nöjda nu?
Det var inte jag. Blod gör mig illamående.
Jag skulle ha strypt honom, knuffat honom ner för trappan eller…
Det var inte jag! Jag rör inte folk.
Rent tekniskt rör man väl inte nån annan med en kniv?
-Visst, men det var inte jag. -Inte jag heller.
Och inte jag.
Vilken bra idé. Alla säger om det var en själv eller inte.
Den som erkänner är mördaren.
-Det var inte jag. -Inte jag heller.
-Och inte jag.
Jag dödade honom inte. Nöjda?
Jag observerade er.
Icke-verbal kommunikation säger mer än ord.
Den som kan tolka den kan avslöja en mördare.
Och vem ljuger?
Ingen aning.
-Är det bara ni här? -Ingen förutom oss.
Vi börjar med att ta egendomen som nämns i testamentet i säkert förvar.
Var finns patenten?
Władysław var väldigt försiktig med dem.
Finns de på USB?
Det där är rykten. Han har aldrig samarbetat med SB.
Jag måste stänga fönstren.
Så länge snöstormen pågår är vi isolerade från omvärlden.
-En notis. -De spårar oss.
För utredningens skull är det bäst att ni ger oss era mobiler.
-Varför då? -För att mördaren är en av era.
En av er.
-Va? -Inte "en av era" utan "en av er".
Eftersom vi är isolerade från omvärlden, ska vi genomföra utredningen härifrån.
-Har du känt Gustaw länge? -Va?
Vänta nu… Hur länge har du varit med Karol?
-I sex år. Vi tog en paus… -Hon menade inte så.
Jag vet väl vad jag själv menar. Lägg av.
-Lugna ner dig nu. -Vad menar du med det?
Tittar du på kriminaldokumentärer?
Mördare är alltid lugna.
Pappa skulle inte ens mörda Hitler om han fick chansen.
Håll tyst.
Natalia vet mycket om mord och att sopa igen spåren…
Älskling.
Upplyser en skattehandläggare mig om vad jag vet…?
Tysta!
Även om testamentet var skrivet på skoj, så är det nu juridiskt bindande.
Det är underskrivet.
Allt går till barnhemmet.
Och den som vinner leken får patenten.
Vi ska inte leka nån lek medan morbror ligger död i köket.
-Glöm det. -Naturligtvis inte.
Hur gör vi?
Vi kommer överens om att strunta i leken och delar arvet lika.
Om de ställer upp på leken får vi ingenting.
Ojdå…
Titta på kroppsspråket. Dawid ger sig inte.
-Jag ser det goda i människor. -De är hyenor.
Vi vill inte vara med och leka, men vi ställer upp för morbrors skull?
Jag hade helst avstått, men ibland har Józka rätt.
Folk har gjort konstigare saker för pengar.
Dawid, Zosia, Józka, Henryk, Natalia, Gustaw, Karol och Karol.
Uppställning! Inräkning!
Det var ett skämt.
Hoppas ni är utvilade och på gott humör. Nu börjar leken.
Första gåtan: Vad är det jag rattar allra helst?
Fundera ett litet tag, så ses vi snart igen. Hej då.
No money, no problems.
-Va? -Det är en låt.
Pengar förändrar inte en människa – de visar ens rätta jag.
Vad gör ni?
Rör ingenting. Detta är en brottsplats.
Vänta.
Det är nåt där…
Ketchup.
Den här skulle jag ratta allra helst.
Hur går det?
Leken verkar gå ut på att känna familjen, så inte bra alls.
Planen var att äta vid två. Har ni…?
De äter när de är klara. Säkert att ni inte kan hjälpa till?
Władysław förberedde allting själv.
Jag kan börja.
Med vadå?
-Med att bli förhörd. -Det är upp till oss.
Hade er morbror ett arbetsrum?
Ja.
-Ja. -Det hade han.
Ja.
-Jag har inte leggats på länge. -Jag vill vara på den säkra sidan.
Ni vet alltså inte var patenten skulle kunna förvaras?
Tyvärr inte.
SANNINGSHJULET
Sant.
"Vad är det jag rattar allra helst?" Tjugosju bokstäver.
Hur så?
Ingen aning.
Vem tror ni dödade honom?
När det visade sig att han levde kom det som en chock för oss alla.
Det är inte konstigt.
Efter en kort pratstund visade det sig att han vet mer om oss än vi anade.
-Vad visste han om er? -Jo…
Saker i allmänhet.
Morbror vet hur det är. Vi har varit tillsammans i 20 år.
-Men allt är bara bra. -Vad roligt att höra.
Och chefen, som du dejtar?
Va?
Det är inte sant!
Hur vet morbror det?
Det ingick i förberedelserna att lära känna dig bättre.
Jag fick reda på en del som jag helst hade sluppit veta.
Jag antar att Dawid inte känner till det.
Nej, och det finns inget att känna till. Jag avslutade det innan det ens börjat.
Vi gick på en dejt. Inget hände.
Den värsta sanningen är bättre än den bästa lögnen.
Det råkar vara så att jag just nu jobbar på…
Nej, strunt samma.
Ljug inte för honom.
Berätta det för honom. Annars hjälper jag dig på traven.
Tack.
Det är inget.
Han bara visste det.
Han visste vad jag sysslar med och frågade mig om jobbet.
Det slog mig precis…
Ni har väl tystnadsplikt?
Igår kväll hörde jag Karol,
den långe, höja rösten till morbror.
Han skrek åt honom.
"En bild på dig borde visas på Wikipedia-sidan om snåljåpar."
Och sen smällde han igen dörren.
Det betyder säkert inget, men nu har ni fått höra det av mig.
Kanske var det Gustaw. Våra röster är lika.
Det är de inte alls.
Om morbror var vid liv kunde han ge oss en ledtråd.
Vi var nämligen ute och cyklade.
Men bara metaforiskt. Egentligen var vi i huset.
-Vad frågade de? -Om jag misstänkte en viss person.
Nu tänker vi på gåtan.
Misstänker du en viss person?
Jag och morbror har alltid haft en bra relation. Vi pratade bara.
Vi har funderat, och det blir Portugal.
Vi har räknat på det. Det landar på en miljon.
-En miljon? -Det kostar så i Portugal.
Jag tror att just morbror, av alla människor, lär förstå.
Fyra sovrum?
Det ska bli en överraskning.
"Besvikelse är en slags överraskning."
Zipera. Strunt samma.
-Men… -Det är mitt slutgiltiga beslut.
En bild på dig borde visas på Wikipedia-sidan om snåljåpar!
Ja, just det.
Nu minns jag.
Men det var inte…
Det var inget.
Han föreslog att jag skulle skaffa mig en flickvän och bilda en vanlig familj.
Han var en gammal herre. Det gjorde mig inget.
Vem var det som hörde oss prata?
Det var Natalia, va?
Jag gissar på henne.
Hon utger sig för att vara rik, men hennes märkesväska?
Den är en kopia.
Jag är nog den enda här som inte behöver hans pengar.
När man tänker på saken,
skulle man kunna säga att det morbror rattade allra helst var…
…sitt lekprogram!
Ja, så skulle det kunna vara.
Det är en sån lättnad att morbror lever.
Jag grät hela natten när jag fick höra om morbrors död.
Vad tråkigt att höra.
Jag trodde inte att du skulle bry dig om en gubbe du inte pratat med på 30 år.
-Tiden går så fort. -Hoppas du kan förlåta mig.
Jag ska gottgöra dig för det.
Vilket lustigt sammanträffande.
Jag har nämligen gjort några olyckliga investeringar på sistone.
Och förskottet för en bok har, så att säga, gått åt.
Sanningen är att jag inte har skrivit en enda sida på över ett år.
-Jag har brist på… -Inspiration?
Pengar.
Jag skulle behöva ett litet lån.
Visst.
Tack.
På ett villkor.
Naturligtvis.
När fyller jag år?
Förlåt?
Eftersom du håller mig så kär att du grät hela natten,
borde frågan vara enkel.
Den tolfte…
…mars?
Mitt personnummer börjar på 43.
Nolla, tvåa.
Nolla, fyra.
Fjärde februari!
Ja! Synd. Bara det första svaret räknas.
Det är uppenbart att Zofia gillar lyx.
Har ni sett hennes skor?
Äsch, vad jag pladdrar på.
SIG Sauer?
-Är ni en del av kåren? -Nej. Jag skriver deckare.
Jaså, ja.
Just det! Natalia Szulc.
Döda som man lär. Jag fick den i present.
Vad tycktes?
Jag måste läsa klart den förra först.
-Jag vet! Det finns en dörr här. -Var då?
Jag såg den i morse när jag gick runt i huset.
Det hänger en sån tv-lampa över.
Då var den låst, men nu…
-Kom. -Oj…
Älskling, får jag prata med dig?
Se så.
Fokusera nu. Det handlar om mycket pengar.
Ge inte de andra tips nästa gång.
Hör på.
Vi är ingen familj längre, vi är konkurrenter.
Gå.
-Är ni inte klara snart? -Jo, alldeles strax, bamsebjörnen.
Vad omtänksamt av dig.
Kom.
-Vi är snart framme. -Ta det lugnt.
Herregud.
Källaren i vårt lägenhetshus är tre kvadratmeter stor.
Morbrors var aningen större.
Nä, vad coolt!
En minimotorcykel.
-Vad ska vi göra nu? -Stod det inget på paddan?
Tanken var nog att morbror skulle vara programledare.
Det är din tur.
De väntar.
-Klockan hörs överallt. -Älskling.
Från och med nu är det en tävling.
Jag kommer snart.
Hur var förhöret?
Inget särskilt. Det är bara rutinfrågor.
Det var likadant för mig. Rätt trist.
Vad ska vi säga dem egentligen?
Det finns knappar här med Karols, Natalias och Dawids namn.
Du hörs inte.
HUR MÅNGA BÖCKER HAR NATALIA SKRIVIT?
"Hur många böcker har Natalia skrivit?"
Lycka till.
Gissa. Svara vad som helst.
Jag hör er inte!
RÄTT – FEL
Vad står det?
"Var firade Dawid och Zofia sin smekmånad?"
Ja, var?
Vi insåg inte att vi skulle samarbeta. Det var ingen tävling.
Vi behövde svara rätt på minst hälften av frågorna för att gå vidare.
Jag tror att vi ska samarbeta.
Det låter rimligt. Som en enda stor familj.
-Ni förlorade två poäng. -Vi, menar du?
Ja…
-Vi skulle kunna ge ledtrådar. -Morbror är ändå inte här, så…
"Var jobbar Dawid?"
Vid centret för statsvetenskaplig analys.
Du måste skämta.
Centret.
Cirkel.
In.
Anal…
Titta hit! Jag säger…
Vad fan är det för frågor?
Det visade sig att morbror visste mer om oss än vi anade.
Vad visste han om er?
Tja…
Det är bara bra mellan oss.
Det kan alltid vara bättre, men också sämre.
Vad kul att höra.
Så du ligger inte efter med avbetalningarna på lånet?
Jo, tillfälligt. Men det löser sig. Jag väntar på ett stipendium.
-Det som du avstod för en månad sen? -Ja.
Och det känner Zosia inte till?
-Jag vill inte irritera henne ännu mer. -Dawid.
Berätta det för henne. Annars hjälper jag dig på traven.
Inget särskilt. Han visste vad jag sysslar med.
Han hade läst mina artiklar också.
Det var nog en tragisk olycka.
Men om jag skulle behöva peka ut nån…
Men bara om jag var tvungen…
Känn er gärna tvungen.
-Ja! -Kom igen!
-Oxe. -Ja!
-Din tur, Natalia. -Min?
Vi ökar våra chanser om två personer går in.
-Kom! -Vilken bra idé!
-In! -Okej.
Tryck på knappen.
Tänk vad folk gör för pengar.
-Nå? -"Vad undervisar Karol den korte i?"
-Med två centimeter… -Sex. Krav maga!
Krav maga.
Lambada?
Greppa huvudet!
Så ja!
-Kung fu? -Tänk!
Tryck på knappen!
Fäktning!
-Kom igen! -Men alltså…
"Vad har Karol den långe för ryggtatuering?"
Titta!
Det är ju en…
Drake!
En drake!
Ja!
Det är Edyta Górniak som… Nej, glöm det.
Hon var grym i Metro.
"Vad hette Dawids första flickvän?"
Jag kunde inte sova igår efter allt som hade hänt.
-Men hur som helst… -Ehuru som helst.
Jag hörde Karol, morbrors brorsons fästman,
den korte,
prata i telefon.
Det är Karol. Du skrev, men jag kunde inte svara.
Jag viskar för att det är mitt i natten. Klockan är sex timmar framåt i Thailand.
Nej, jag har ju sagt att jag inte vill ha en tvååring.
Inte en ettåring heller.
Högst sex månader gammal. Du har fått förskott.
Okej, vi hörs.
Herregud…
Jag vill inte rikta anklagelser hejvilt,
men det verkar som att de vill köpa ett barn.
Det är dyrt.
Det antar jag i alla fall. Jag har aldrig köpt barn på nätet.
Inte nån annanstans heller. Jag har aldrig köpt ett livs levande barn.
Inte ett dött heller.
-Nej! -Fasiken!
Hej.
-Hör på. -Jag vet. De är motståndare.
Nej, inte längre.
Sista hoppet. Gå in.
-Hur många rätt måste han få? -Alla.
Tryck på "Dawid".
Jag skulle ta in en person till. För sent.
-Titta. -"Natalias födelsedatum."
Den 25 januari 19…
Tryck på knappen.
Den 25 januari 1973.
Ja!
Han messar alltid och grattar.
Är inte det idag?
-Är det? -Har den äran
Nej, sluta…
Din 50-årsdag.
-Är du 50? -Givetvis inte.
Titta där.
"Vilken är Karols favoritsaga?"
Vad tror du?
Vissa säljer sin egen mor för pengar.
Jag sätter gärna dem alla i finkan.
-Har du fått herpes igen? -Nej.
-Ja! -Bravo!
Sista frågan!
-Vi vinner om du svarar rätt. -Hoppas frågan är lätt.
"Vad heter Gustaw egentligen?"
Va?
Vad heter du?
Jaja, skit samma.
Drick.
-Och dö. -Dö?
Om du säger det så.
Romeo?
Ja!
Romeo? Varför har du inte sagt det?
Vet inte ens Julia det?
Hur visste du det?
-Jag avskyr det namnet. -Det är ju jättefint.
-Hur visste du allt det? -Hur visste morbror allt det?
Dawid Kłos.
6 MÅNADER TIDIGARE
Jaha, en undersökning.
Ja, visst.
Du måste skämta.
Hur lång tid tar den?
Herregud…
Jag kan avvara fem minuter. Nej, snarare femton.
Tack för det. Jag har bara några frågor.
Och den första är: Vad hette din första flickvän?
-Var sitter tatueringen? -Vad är detta för undersökning?
Vilken märklig fråga, men du betalar. På en strand i Barbados.
Tackar.
Vet du hur man använder kniv?
Vad har det med nåt att göra?
Inget.
Vi vet inte så mycket om dig, men ett trauma från barndomen har du.
-Har jag? -Du växte inte upp med båda föräldrarna.
Där har du fel. De bor i USA. Och du ska vara psykolog…
Oidipuskomplexet, då?
-Förlåt? -Förlåt?
-Snälla nån. -Lugna ner er.
Morbror ligger död i köket, och vi leker i ett program.
Hoppa av, då!
Ja, Józka har två mobiler. Vi visste inte det.
Inte poliserna heller.
Bara Henryk, och nu ni.
I slutändan var det möjligtvis det smuggelgodset som blev vår räddning.
Jag har hört från polisen. Polismannen fastnade i snön.
Så han kan inte ta sig hit, men ändå…?
Mamma, kom!
Samtalet bröts.
Läget? Vad händer här?
Polisen ringde. Tydligen sitter polismannen fast i snön.
Jag tror inte att de är poliser.
Jag ogillade dem redan från början.
Jag har skrivit 40 deckare.
De bär fel vapen.
-Säg inget till nån förrän vi vet mer. -Okej.
Vi vet inte vad de är förmögna till.
Vad var så viktigt?
Jag ville bara säga att det var fint hur du friade till mamma på ett bageri.
Ja…
Min dotter säger nåt snällt till mig.
Var är kameran?
Kanske fungerar morbrors plan helt enkelt.
Familjen.
Surfplattan!
Grattis till det första avklarade steget. Har ni det trevligt?
Om ni tittar på det här, innebär det att jag förbereder nästa steg.
Här är en gåta:
För att gå vidare finns ingen utväg.
Så det fortsätter?
Vi behöver mobiltäckning.
Vi kan ringa efter hjälp över wifit.
Lösenordet är visst riktigt knepigt.
-Jag går på toa. -Jag går med Heniek också.
-Ska du gå med honom? -Ja, jag måste kanske också gå. Vi får se.
Jaja, knäppisar.
"Finns ingen utväg."
-Har du täckning? -Inte än.
Hejsan. Hur går det?
Kan vi hjälpa er?
Jag följer min bror till toan.
Vilken då?
Jag kallar min faster för storebror.
Hon ställer alltid upp för mig.
Så fint.
Dags för förhör, unga dam. Kom nu.
Józefina är minderårig. Det är bäst att jag följer med.
Okej.
"Finns ingen utväg."
Är det ett escape room?
Hela huset är ett escape room.
I garaget fanns en överkryssad "Exit"-skylt.
Jag trodde att han skämtade, men…
-Hörni! -Vänta.
Vi håller tyst om det.
Det är snällt av storebror att bry sig om sin brorsdotter.
Inte minst efter att ha pekat ut hennes mamma som potentiell misstänkt.
Varför då?
De manipulerar dig.
En äldre teknik som lokalpoliser sällan brukar.
Vad insinuerar ni?
Att ni är skickliga med tanke på er ställning inom polisen.
-Vad sägs om att skriva om oss? -Ja, varför inte?
Då måste jag veta vilka grader ni har.
Åh nej… Jag var ingen vidare student.
Vår tjänstegrad, inte betygen.
Inom polisen, där vi jobbar.
Inspektör Bednarski och aspirant Gudejko.
Har du satt i halsen?
Vad är det?
-Inhalatorn. -Va?
På rummet.
På rummet? Vilken inhalator?
Min inhalator på rummet.
-Din inhalator på rummet? -Ja, men vad fan…
Gör mun mot mun-metoden.
Jag kan inte andas.
-En klapp? -Gå.
Men…
Vem ringde dig medan jag förhördes?
Och din make?
Dawid?
Han gör inte en fluga förnär.
Han har aldrig hamnat i slagsmål. Vi bröt arm en gång – jag vann.
Jag hoppades att han lät mig vinna, men tydligen inte…
En riktig man skulle inte låta dig vinna.
Jag skulle knäcka dig.
Vet du att en pungspark gör mer ont än att föda barn?
Jag träffar ofta kvinnor som vill ha fler barn.
Men jag har aldrig hört en man be om att bli sparkad i pungen igen.
Underbart skämt.
Det är Dawids.
En bankkvinna.
Svarade du inte?
Hur går det?
Andas du bättre nu?
Vi ville inte att ni skulle komma hit i onödan.
Ja, och grisar kan flyga.
Var är barnen?
-På toa. -Natalia också.
Vi väntar och går in tillsammans.
Går in var då?
Det var nog allt.
-Skicka hit ungdomen nu. -Min bror?
Hennes kille.
Det vibrerar i fickan.
-Det är en personsökare. -Jaså?
De är inne igen. Vet ni inte det?
Det är en insulinpump. Hon har nämligen diabetes.
Klamp, klamp, klamp.
-Hallå? -Polisen här. Samtalet bröts.
Kommissarie Tredjeg kan inte komma. Han sitter fast i en snödriva.
Det behövs inte längre.
Jag ber om ursäkt. Barnen lekte med mobilen.
Tack. Jag ska allt visa dem.
-Varför sa ni att ni var från polisen? -Det gjorde vi egentligen inte.
Polisen är här.
Vad fort ni tog er hit.
Jag vet inte vad ni har hört, men…
Ta det från början. Utgå från att vi inte vet nåt.
Okej.
Det förvånade oss att ni var här.
Och att er morbror hade dött.
Så ni lät oss göra jobbet, för att sedan sno patenten.
Er morbror arbetade med en sak som det finns stort intresse för.
Det har slutat snöa.
Fan, det har slutat snöa.
Tänk, Henryk, tänk.
FEL LÖSENORD
Jag vill inte skryta, men jag är en hejare på escape rooms.
-Det är sant. -Toppen. Då är läget under kontroll.
Hur länge kan man kissa?
Vet vi var de är?
Jag letade efter er.
-Men… -Varför är du andfådd?
Jag passade på att träna.
Var är barnen?
De blir förhörda samtidigt, så att det ska gå fortare.
Polisen säger att om vi inte är klara inom en timme, så…
-Så vadå? -Så tar de oss till stationen.
Just snyggt…
Vad ska vi göra?
Andra steget är ett escape room.
Vem mördade Kennedy?
Vet inte.
Ska jag säga vem?
VARFÖR SLUTADE SANNINGSHJULET SÄNDAS?
"Varför slutade Sanningshjulet sändas?
Sanningshjulet lades ner då en deltagare, efter förlusten i finalomgången,
försökte ta sitt liv."
-Det ser precis ut som vår gamla stuga. -Ja, just det.
Vi var så fattiga att vi bara hade en bok, som mamma långsamt läste för oss.
Det är du.
Ja, där är vi! Titta!
Få se.
Det där minns jag inte alls.
-Jaja, nu sätter vi fart. -Ja.
Femtionio minuter.
-Vill du ha? -Nej tack.
-Menar du allvar? -Ja, varför inte?
Man vet aldrig vad som kan hända. I rummet Frågetecknet fanns det…
-Dawid. Tiden går. -Ja…
Var hittade ni de där?
Karamellerna?
De låg på köksbänken.
Visa dem för kameran.
Här är den!
Där?
Vad står det?
"Lördag."
För sjutton gubbar…
Hur så?
Jag glömde att gömma dem. Det är Władysławs specialgodis.
Speciellt på vilket sätt?
Władysław experimenterade ofta med psykoaktiva substanser…
-Hur många har ni ätit? -Typ två, tre.
Sju. Jag har ätit sju.
På lördagar experimenterade han med ett sanningsserum han tagit fram.
Han åt oftast en halv, och ibland en hel.
En hel gör en väldigt ärlig.
Men sju kan vända ut och in på en.
-Jag har också ätit en. -Jag med.
Inte jag. Jag går på diet.
Jag fick ingen.
Jag har också ätit en.
Vadå "ut och in"?
De börjar verka om några minuter.
-Toppen. -Vilken soppa.
-Ja. -Mår du bra?
Hör på, allihop.
Så länge vi inser att vi är instängda, har vi en chans att ta oss ut.
Vi måste leta efter ledtrådar. Fort!
Vart ska vi ta oss ut? Kanske här?
Och vart är du på väg? Sluta!
Stå still.
Ursäkta mig.
Vi har ett problem.
Här är den första ledtråden!
"Vad har chockat er?"
Oss?
Ja! Se er omkring. Ledtråden kan finnas var som helst.
-Lampan. -Jösses…
-Lampan. -Va?
Lampan!
Vad menar du?
-Vilken lampa? -Är den svetsad?
-Karol. -Det är bara ketchup.
Okej.
-Han gör så. -Vatten.
Han vaknar igen om några minuter.
Vi måste tillverka en stege.
Av vadå?
Av vem, är frågan.
Gustaw.
Här.
Upp.
Herregud.
Vänd dig om.
Ögat!
Var försiktig.
Dawid.
Rör mig helst inte.
Jag gör mitt bästa.
Försiktigt!
Jag har den första siffran!
-Sex! -Ja!
-Håll i dig! -Var försiktig!
Dawid!
-Hoppa! -Nej!
-Jo! -Nej!
Okej.
Har vi vunnit?
-Är vi miljonärer? -Inte än.
-Hur visste du att det var lampan? -Nåt som hade "chockat" oss…
När jag var här som barn på sommarlovet,
alltså i den riktiga stugan, fick jag en kraftig elchock.
-Jag låg på sjukhus i över en månad. -Ja, just det.
Er tur.
Va?
Vad har chockat er? Tänk utanför ramarna.
Jag har ingen aning.
Inte nudda golv! Akta dig för golvet!
Hur många har de tagit?
Många.
Dawid har tagit flest.
Jag älskar dig.
De har börjat verka nu.
Jag har liten snopp.
-Men herregud… -Inte nu igen. Det har du inte.
Inte? Ät en karamell och säg det igen.
Vi har inte haft sex på två år.
Dawid!
-Händerna lyser. -Kanon.
Dawid.
Var är grabben?
Deras son.
Alltså, titta på det här! Så coolt!
FEL LÖSENORD
"Lösenordet är riktigt knepigt."
TYSTNAD
"Jag ska till jobbet."
"Glöm inte smörgåsarna."
"Med Nutella?" "Just så som du vill ha dem."
Som liten blev han retad för att han lekte med dockor istället för att spela fotboll.
Då verkade det faktiskt konstigt.
Jag har varit gift med två män och bedragit bägge två.
Det finns inte män som Dawid längre.
Nej, så är det.
Just det, jag fick inte stipendiet.
-Eller jo, men jag tackade nej. -Va?
Jag ville inte lämna er i fyra månader.
Inte minst eftersom det är vår sista tid ihop.
Jag väljer en fråga om familjen Kłos. Kategorin är Kuriosa.
-Ska Dawid och Zosia gå skilda vägar? -Sluta.
"Ja" är rätt svar.
Frågan är
när barnen ska få veta det.
-Ledsen, tjejen. -Jag har vetat det länge.
Har du en sån där pryl från Men in Black?
Kan den få mina föräldrar att älska varandra igen?
Det funkar inte riktigt så.
Vad tror du?
Att jag inte såg hur du tittade på polisen?
Va? Den neandertalaren?
Han tror att en pungspark gör mer ont än att föda barn.
Vilken idiot.
Ledsen, grabben.
-Han har väl inte blivit klippt där nere. -Säkert inte!
Det visade sig att wifi-lösenordet var riktigt knepigt,
men samtidigt oerhört enkelt.
Det är svårt att förklara, men simpelt var det i alla fall.
För simpelt egentligen, nämligen "riktigt knepigt".
Var är du?
Ni får snart se.
Fasen.
"Lösenordet är riktigt knepigt."
Hallå?
"Riktigt knepigt."
Ja!
Nej…
Sluta hålla på!
Kom fram!
Hallå!
-Eftersom vi inte kan ljuga nu… -Ja?
Du är med mig för mina pengar, va?
Nej.
Det är jag inte alls.
Jag vet att du har haft det svårt ekonomiskt.
Jag älskar dig.
Kom här.
Men jag gillar inte din parfym.
Ursäkta!
Nu när vi ändå inte kan ljuga… Jag dödade honom inte.
-Inte jag heller. -Inte jag heller.
Inte jag heller.
Vi åt inga karameller, så…
Det är aldrig den som är bäst på att ljuga som är bäst på att ljuga.
Jag hoppas att barnen inte är oroliga.
De är inte poliser. De sa fel tjänstegrader och bär fel vapen.
Va?
Jag vet inte vilka de är. De har Józka och sa åt mig att hålla tyst.
Polisen kommer hit när snöstormen är över.
Det var därför de gav oss en timme. Därefter tänker de…
Vadå?
Åh herregud…
Józia! Henio! Jag kommer!
Zidane!
-Älskling. -Lever du?
Hallå! Dawid!
Vår låt finns här.
-Vilket nummer har den? -Elva.
Elva?
Sista numret. Jag skriver in koden.
Ställ dig upp. Dawid!
Jösses…
-Den funkade! -Ja!
-Dörren är öppen! -Kom nu.
Paddan.
Allt måste man göra själv…
Du skrämmer mig!
Mår du bra?
Släpp henne!
Var är Henryk?
Tack och lov.
Kom.
Kära familj, ni har tagit er vidare. Grattis.
Leken börjar närma sig sitt slut.
Det är dags att höja svårighetsgraden.
För att påbörja den sista uppgiften måste ni alla bli en.
Släcktes era lampor också?
Typiskt.
Dörren öppnas med ett fingeravtryck.
Vems då?
-Jag hjälper till. -Nej!
Du är säkert så tuff att du skalar ägg med kniv också!
Ni har en kvart på er.
-Jag tar med mig grabben. -Ta mig istället!
Ju fler, desto bättre.
Du har det här, pappa!
Möjligtvis, men förmodligen inte! Vi lär alla dö!
-Verkar serumet? -Nej. Ja.
Jag har inte opererat brösten.
Jag kan ljuga nu.
Sväng.
-Se så. -Fy fan.
Och lyft!
Ja.
Lägg ner honom.
Vad är meningen med dem?
Okej.
-Så. -Inte direkt. Det där går inte.
-Vänta. -Använd den på mig.
Vi måste koppla ihop oss och bli en.
Skynda. De har Henryk.
Ja!
Ta på dig den. Henio saknas.
Ta på dig den.
Så.
Vi går. Följ efter mig.
Ledsen, grabben.
Faster Ela.
Labyrinten är vårt släktträd.
Vi tar till höger.
Vi har redan gått förbi Janusz en gång.
Vi borde gå åt det där hållet.
Var det inte därifrån vi kom?
-Bara några minuter kvar. -Vad ska ni göra med oss?
Aldrig spelat Pac-Man?
Vi ska äta upp er.
-För fort? -Nej.
-Hur mycket tid har vi kvar? -Sex minuter.
Sex minuter…
Där.
Detta är fasters lillebror, farbror Albert.
Fel håll.
-Hitåt. -Men…
-Han med vårtan? -Den blev större med åren.
-Vi har redan varit här. -Åh nej…
Tre minuter!
-Vilket håll? -Jag undrar om vi hänger här nånstans.
Just det. Vi måste hitta oss själva.
-Du skulle inte lyssna på livscoachen. -Vi går åt fel håll.
-Vi måste hitta oss själva. Kom. -Vänta!
Där är du!
-Titta. -Henio!
Nej. Ge mig den.
Släpp Heńka.
Annars vadå?
Zidane!
-Kom. -Vi springer.
Ta det lugnt.
Ledsen. Jag kunde inte hjälpa det.
Men jag måste medge…
Du är modig.
Hallå!
Hallå! Hjälp!
Nu är det kört.
Ge mig den.
Ge oss Henryk först.
Vi har också vapen!
Jag kan ljuga igen.
Ge mig den!
-Karol. -Ett slag och din strupe är…
Karol!
Hallå! Försök stoppa mig.
Bra, Henryk!
Du ska få den där konsolen. Du får två!
Grymt skickligt, brorsan!
Det gick inte riktigt till så, men Henryk hade tränat judo i ett halvår.
Han gjorde också ett försök.
Zidane!
Släpp min man!
Kom här!
Där har du förlossningen.
Kom, älskling.
Hjälp!
Hallå!
Ursäkta. Ur…
Urbota dumt.
U… U… Utomhus.
U… Urkallt.
Tja… Morbror gillade överraskningar.
En tragisk olycka, ett oavsiktligt självmord…
En färdigskriven bok.
Vad sägs om en bokserie om kommissarie Tredjeg?
Tredje gången gillt?
-Personnumret? -Tredje hjulet.
-Ja, okej. -Nej, inte det. Det, ja.
Både månad och dag.
Den fjärde februari. Säg inte att ni inte visste det.
-Här är fyra. -Fyra och två.
Ojsan.
Jädrar.
-Så. -Vad är det?
-Den är tom. -Det finns inget i den.
-Den är tom! -Nä!
Tysta!
Välkomna. Nu när hela familjen är samlad…
Jag hälsar er välkomna å mina och Władysławs vägnar.
Ni kom hit igår. Jag hoppas mycket har förändrats sen dess.
Grattis till vinsten. Ni behöver inte vara oroliga för patenten.
De har jag i säkert förvar här inne.
Kanske nån annanstans också.
Men det berättar jag allt om under middagen i afton.
Vi ses snart. Heja, familjen!
Patenten dyker upp förr eller senare.
Även om vi inte är miljonärer,
så har vi varandra.
Det är det viktigaste i en situation som denna.
-Som en ridande polis. -Och en gnutta Zidane.
Om allting känns utrett nu, vad sägs om nåt att dricka?
Han hette Fortuna i efternamn, och kallade sitt program Sanningshjulet?
Han blev rosenrasande om man påpekade det.
Kommer du?
-Nu? -Hej.
-Skulle inte ni berätta nåt? -Jo.
-Jag hjälper till… -Nu är ni gamla nog att få veta.
Jag är gravid.
Ni ska få en lillebror.
Titta på dem.
Jag skojar bara.
Hade inte ni träffat en läkare?
Robert Läkare. Vår advokat heter så i efternamn.
Det spelar ingen roll längre.
Att barn tror att vuxna vet allt är mänsklighetens största lögn.
Ja! Ja! Ja!
Kolla!
Hörni!
-Vi stannar i Polen. -Det stämmer!
Bravo!
Vad är det nu?
Handdukarna.
Ni har rätt att vara tyst. Allt ni säger…
Det där kan ni utantill.
Jag?
Jag är ingen mördare.
Det var jag.
-Va? -Det var jag.
-Han ljuger. -Nej.
-Jaha, okej. -Du sa, påverkad, att det inte var du.
Jag åt aldrig nån karamell.
Men det andra jag sa är sant.
Jag älskar verkligen dig.
-Förlåt. -Men varför?
Koncentrera er nu.
Gustaw var inte med Natalia för hennes pengar.
Men han var med henne för att hon var släkt med morbror,
som han inte kunde få tag i
eftersom han bodde i en avskild och hårt bevakad fästning.
År 1990 deltog Gustaws farmor, som han växte upp med, i Sanningshjulet.
Karol hade rätt om Gustaw.
Morbror gav henne en vilseledande ledtråd, det påstod i alla fall farmodern.
Hon blev deprimerad efter förlusten och försökte till slut ta sitt liv.
Gustaw skickades till ett barnhem och beskyllde morbror för det.
Farmor!
Gustaw Romeo hade planerat mordet länge,
men han räknade inte med att förälska sig i Natalia.
Då ångrade han sig.
Hallå?
Nyheten om morbrors död kom som en lättnad för honom.
Åh helvete!
När morbror plötsligt dök upp igen blev han mållös.
På natten gick han för att hämta ett glas vatten. Då var morbror där.
Det visade sig att han fått reda på vem Gustaw var under förberedelserna.
De satte sig ner och pratade, och samtalet gick bra, fram till…
-Jag förlåter dig. -Jag förlåter dig.
För vadå?
För att du ville döda mig.
Och du, Romeo? Vad förlåter du mig för?
För den där vilseledande ledtråden.
-Det där stämmer inte. -Jo.
Nej.
-Erkänn misstaget. -Det kan jag inte.
Gör det.
Jag tänker inte ljuga.
Rätt svar var Grönland, och jag visade Katarzyna…
-Säg inte hennes namn! -Jag ville visa Katarzyna…
Under samtalet var morbror påverkad av sanningskaramellerna.
Han försökte förklara att han verkligen inte kunde ljuga.
Kanske var det därför han medgav
att han kände till Gustaw och hans riktiga namn.
Det var inte meningen att döda honom.
Jag trodde att han hade sin skottsäkra tröja på sig.
-Jag skulle bara ge honom några hugg. -Av terapiskäl?
Jag visste inte att tröjan var vanlig. De ser likadana ut.
När jag högg honom en första gång och blodet började rinna…
Då vet jag inte vem som blev mest förvånad.
Förlåt.
Hur visste ni vem det var?
Det var tack vare Heńka.
I en artikel om morbrors program såg han ett foto på deltagarens familj.
Under det stod: "Katarzyna med sonen Romeo."
Ett ovanligt namn.
Samma morgon fann hann den sista pusselbiten.
Minns ni att Gustaw Romeo sa följande?
Hade han en vanlig tröja på sig?
Han förhastade sig och sa det innan han hade sett kroppen.
Hur visste han att morbror hade dött?
Men det var bara en teori.
Det var därför jag ringde polisen. De bad mig att hålla det för mig själv.
Så jag sa det bara till pappa.
Vi hade inga bevis.
Vår enda möjlighet var att bluffa
och se om du skulle rädda din älskade Natalia från fängelsestraffet.
Om helgen utspelade sig precis så som jag har berättat?
Oklart. Ni får tänka på att jag var hög.
Men det är min version, och jag håller mig till den.
Den helgen hade stor påverkan på våra liv.
Vittnet är här. Vi börjar.
Natalia skriver på en bok om det som hände på morbrors gods:
Den gamle och kniven.
Har du haft tråkigt?
Trots intensivt sökande har patenten inte hittats.
Karol och Karol blev som tokiga i Władysław,
en akita på sex månader,
som Karol köpte i Thailand.
Morbror hade betalat så bra för att ha skjutit mot honom
att butlern kunde köpa godset.
Han bor kvar där.
Numera har han en egen butler, men han städar och vattnar växterna själv.
Vi har fortfarande ingen balkong.
Men Józka är lugnare, och Heniek vill bli detektiv.
Jag och Zosia har det bättre också. Casino har hjälpt oss med det.
Jakub Casino, vår parterapeut.
Vad gör inte folk för pengar?
Men en bättre fråga är: Vad gör folk inte för sin familj?
Det är sant det jag sa om pengar: Vi är lyckliga utan.
SLUT
FÖRMODLIGEN…
Mina damer och herrar, välkomna ska ni vara till Sanningshjulet.
Jag heter Władysław Fortuna.
Detta är våra priser:
en minimotorcykel och en bil.
Och förstavinsten:
en check på en miljard zloty.
Katarzyna kommer från Bydgoszcz.
-Ja. -Ensam?
Mitt barnbarn är här.
Det är en fråga kvar.
Fel svar och allt går förlorat.
Vad heter världens största ö?
Det här kan du.
Flugön?
Tyvärr.
Rätt svar är Grönland.
Nej…
Men…
Tack för att ni tittade.
Vi ses igen nästa vecka.
Undertexter: Viktor Hessel