Ærede mennesker, nu begynder filmen.
Det er meget spændende.
Husk at sætte mobilen på lydløs. Hvis du ikke allerede har gjort det.
Og andre apparater, så de ikke larmer.
Men selv må du gerne larme. Det er bare super.
Du må gerne grine, klappe, græde, blive rørt, snøfte -
- sige "wow". Det er god larm.
Den eneste lyd, vi ikke ønsker, er snak.
Hvis du er her med en ven, skal du ikke sludre.
Ikke noget "Er det ham der?"
Det kan du google senere.
Nu skal du koncentrere dig.
Hvis nogen stadig skal på toilettet -
- er det for sent nu.
Filmen er allerede begyndt, så du må holde dig.
Hvis du er ved at tisse i bukserne, så tænk på en dryppende hane.
Drip, drip, dryp, dryp.
For satan da, nu blev jeg selv tissetrængende.
Nå, jeg har set begyndelsen, så jeg går lige.
Sådan. Hvad sker der egentlig her?
Hvad for et manuskript? Det her er jo en dokumentar!
Hvis nogen har fundet på noget, så er det mig!
Her er to instruktører.
Mærkelig løsning. Jeg anbefaler det ikke.
Hvem er så hovedinstruktør? De skændes vel hele tiden.
Hej, der er en fyr! Er det ham ...?
Nå, men det er jo mig! Filmen handler om mig.
I hovedrollen og det hele.
Eller burde det være hovedpersonen? Stjernen?
Nej, nu ved jeg det. Helten! Jeg vil være en helt.
Hvis jeg skulle fortælle noget om mig selv -
- så er jeg en genert type, jeg er en genert person.
Jeg har aldrig begyndt en samtale med en, jeg ikke kendte.
Aldrig.
Bortset fra på scenen, men det er noget andet.
Det er min yndlingskomik.
En fremmed i et fremmed land.
Hej. Godaften.
Jeg hedder Ismo, og jeg er ikke herfra.
Jeg er fra Riverside.
Jeg elsker Ismo. Hans sprogvitser er vildt sjove.
Det var en vits.
Jeg er fra Finland. Juhu.
Der er så mange detaljer om -
- hvordan man forstår engelsk, hvis man er udlænding.
Han analyserer engelsk, så man tænker:
"Hvorfor har jeg ikke tænkt på det?"
Hvordan er det muligt, at en genert finne -
- pludselig er i Amerika og laver det her?
VERDENS SJOVESTE FREMMEDE
16. FEBRUAR 2024
KAPITEL 1: ET ALMINDELIGT LIV
Før vi begynder at opklare mysteriet om generthed og fremmedhed -
- ved hjælp af den nyeste forskning inden for lommepsykologi -
- barndomsanalyser og lignende -
- skal vi først se, hvad der sker lige nu, i dette øjeblik.
Backstage er denne vej, ikke? Super.
Jeg er på vej til et show. Ikke et hvilket som helst show.
Det er det første show i New York på et stort, smukt teater.
Udsolgt i New York City Hall. Åh, ja!
- Jeg er nervøs. Hvornår begynder vi? - Kl. 20.10.
Det bliver dit livs bedste show.
- Det kan du citere mig for. - Indtil videre.
- Næste weekend bør være endnu bedre. - Ja.
- Du er fantastisk. - Det bliver godt.
Tak. Den sidste vits er meget lang.
- Jeg ved ikke, hvordan den ender. - Pis.
Jeg mødte ham i LA. Han havde vundet -
- Verdens sjoveste person-konkurrencen.
Jeg hadede ham allerede.
Jeg ville aldrig kunne lide ham.
Men han var en af de sjoveste, rareste fyre.
Nu er jeg så heldig at være hans ven.
Jeg har fulgt ham fra begyndelsen og hertil.
Det er en ære at præsentere Ismo!
Det er mit første show i New York!
I Europa siger man:
Får du succes i New York, kan du få succes overalt.
I Finland siger man: Hvis du får succes i Helsinki -
- så held og lykke i New York.
Amerikanere er optimistiske.
I Finland er vi nedslåede.
Jeg bestilte tid hos tandlægen. De sendte en e-mail:
"Vi glæder os helt utrolig meget -
- over at du kommer til tandlægen."
Så jeg aflyste.
Jeg troede, jeg var bedre til engelsk -
- før jeg flyttede til USA.
Jeg troede, jeg var god til engelsk.
Det ord, der viste sig at være det sværeste -
- var et ord, jeg mente, var det nemmeste: Shit.
Det viste sig, at jeg ikke fatter en skid.
17. FEBRUAR 2024
Det her er Danny, som var konferencier til mit show.
Han er med til et par andre shows og hjælper mig med at forberede -
- min første engelsksprogede comedy-special, som optages om en uge.
Jeg tror ikke, folk ved -
- hvor vigtig en special er for en komiker.
Det er ligesom et album for en musiker.
Det er at udgive sit eget materiale.
Års arbejde kulminerer i en enkelt aftens show.
Men musikerne kan arbejde på et album i studiet i mange år.
De kan gøre alt perfekt.
Vi har én chance.
Tænk, hvis Pink Floyds album "Dark Side of the Moon" -
- var blevet indspillet til en enkelt koncert -
- og man ikke kunne rette noget?
Man kan lave en special -
- og så er der kun ti, der ser den.
Tonsvis af specials er begravet i forskellige streamingtjenester.
- Det lykkedes mig at gøre det. - Tillykke!
For en komiker som Ismo er en special meget vigtig.
Det er Gabriel Iglesias eller Fluffy.
Han er en stor komiker. Det er fedt, at han er med.
Værdsæt det, for det gør jeg.
Det vil styrke hans eftermæle. Han har brug for det.
Han sælger allerede billetter.
Han er allerede ret berømt, men man vil gerne se mere -
- end bare et par minutter.
Tak, Gabriel. Nu går vi videre.
Nej, det gør vi ikke! Vi går tilbage.
Vi spoler tilbage.
Langt tilbage. Der er jeg helt lille.
Der er jeg lige blevet født. Det hjalp mor meget med til.
Stedet hedder Kuohu, en lille landsby nær Jyväskylä.
Eller lille og lille, måske var der en butik.
I dag er der kun en vej.
Min familie bestod af min mor -
- og her er min far. Han siger ikke noget i den her film.
Vi ville spørge ham, men vi indså, at han ikke lever længere -
- og det ville være et kæmpestort projekt at grave ham op.
Så var der os børn, og der kom en hund på et tidspunkt.
Så havde vi høns. Vi havde fem høns.
Bilen var en SAAB 96.
Vent ... Er det her ikke lidt kedeligt?
Unødvendige fakta. I behøver ikke vide alt. Vent lidt ...
Her er mor. Mor snakker meget. Hun kan godt lide at snakke.
Han klatrede i alting overalt, og han havde fart på.
Han havde altid blå mærker og buler i hovedet.
Vi tænkte, at drengen burde gå med hjelm.
Det er godt at høre. Tak, mor.
Da jeg var lille, sagde min mor altid, at man skulle spise op -
- for folk sulter i Afrika.
Så jeg spiste. Meget.
Da jeg blev ældre, begyndte jeg at tænke:
Hvordan har jeg hjulpet?
Hvordan har jeg forbedret situationen i Afrika?
Nu er jeg lidt overvægtig.
Jeg håber, de er tilfredse.
23. DECEMBER 2023 KUOHU, ISMOS BARNDOMSHJEM
Det har sneet meget. Hvornår var du her sidst?
Sidste sommer.
Man kommer rundt her via køkkenet, så vi løb altid rundt her.
Barndommen i Kuohu var fantastisk.
Det var mig, min lillebror og to venner, der boede tæt på.
Der var bare os fire. Vi legede og spillede -
- og optog skøre videoer.
Og vi var bare os selv, ligesom i vores egen boble.
Det her går ekstra hurtigt.
Der er jeg også en helt med kappe på.
I vores film havde jeg hovedrollen uden undtagelse.
Til heltens rolle hører en slags helterejse.
Det er en formel, som går igen i alle store fortællinger .
Fra Moses til Harry Potter.
Heltens rejse er opdelt i 12 afsnit.
Men jeg ved ikke, om det gælder for min historie.
Ret søgt måske, men jeg ved det ikke.
Ja, på et tidspunkt skal man begynde i skole.
Nej, for fanden, jeg syntes absolut ikke om tanken.
Der var jo mennesker, og endda fremmede mennesker.
Så var vi i skole, og vi havde biologitime.
Læreren underviste i menneskets evolution.
En lille kommentar: Den her klasse er den, jeg gik i som barn.
Men menneskene her er nutidens børn.
Det her er filmtrick.
Der var et billede af Homo habilis og Homo erectus
- og neandertal-typen og alle de andre filurer.
Jeg rakte hånden op og spurgte læreren: "Et øjeblik."
"Hvem af dem er ham der Adam?"
Alle andre begyndte at grine.
Jeg spurgte ikke for sjov. Jeg mente det alvorligt.
Jeg tænkte, at det var bedre at være stille og iagttage andres tosserier -
- og så skrive dem ned, hvis man ikke tør sige dem højt.
Jeg sagde engang til mor, at drengene driller og kaster med sten.
Min mor sagde bare: "Lad det gå ind ad det ene øre -
- og ud af det andet." Det var et dårligt råd.
Genert, ja. Han var utrolig genert.
At begynde i skole gjorde ham nok meget nervøs.
Jeg syntes, at genertheden blev værre og værre.
Da han var 15 år, og det var fredag aften -
- og hans venner tog i byen for at mødes -
- blev Ismo hjemme, kastede sig ned på sengen og græd.
"Hvorfor går du ikke ud med de andre?" spurgte jeg.
"Jeg kan ikke, fordi jeg er så genert, og det er fars skyld."
"Far er genert, og så blev jeg også genert."
KAPITEL 2: EVENTYRET KALDER
Hej, en ting om den her film!
Her løber to tidslinjer, som krydser hinanden.
Det er sikkert indlysende for næsten alle.
Men det kan ske, at en dumrian ser med.
Vi nåede toget. Vi når frem til tiden.
On time, at time, in time ...
Det er svært at vide, hvilket et det er. Det er de tre sværeste engelske ord.
- At, on og in. - Virkelig?
Man ved aldrig. Er jeg at eller on the seat?
I toget eller på toget, på flyet, men i toget.
Sjovt. Har du sagt det på scenen?
Jeg har improviseret. Jeg burde skrive en joke.
Jeg har improviseret nogle gange -
- og hvis jeg blander dem sammen midt i en joke, stopper jeg og brokker mig over det.
De ord er så svære.
- Nu er vi på toget. - Vi er på vej til Washington D.C.
Har du optrådt der før?
- Et par gange. - Lad os tale om showet i går.
Der er nogle ting, jeg ikke er helt tilfreds med endnu.
Vi missede nogle henvisninger.
Når nogen siger, at din mor er en luder -
- og jeg så siger, at hun faktisk er tandlæge.
Jeg siger altid tandlæge. Det er bare sjovt.
Men jeg har også joken med at bestille en tid.
- Så det bliver lidt ... - For mange tandlæger?
Men jeg kunne ikke finde på noget, der var lige så sjovt.
Hvornår sagde du tandlæge før?
"Vi er så glade for, at du kommer til tandlægen."
Nå, ja. Apoteker? Revisor?
Apoteker er ikke dårligt.
Interessant, at du optræder i Washington, selvom du ikke laver sjov med politik.
Politisk humor er ofte ikke særlig kreativ.
Det handler om at lave sjov med det parti, som du ikke kan lide.
Det er de samme jokes igen og igen.
Jeg vil fortælle nye jokes, som jeg håber, ingen har tænkt på.
Jeg følger ikke engang med i politik, så jeg kunne finde på noget nyt.
Jeg følger slet ikke med.
Så det er ikke lige mig.
Hvis folk siger, de har shit to do, aner man ikke, hvad de skal.
Det kan være hvad som helst. Selvangivelsen -
- eller at de skal sniffe kokain.
Alt undtagen en ting.
Ironisk nok er der aldrig nogen, der siger -
- at de har shit to do, når de skal på toilettet.
Undtagen mig.
Den største skuffelse i mit liv var -
- da jeg på et tidspunkt som teenager indså -
- at voksne faktisk ikke aner, hvad livet handler om.
Hvad er meningen med livet?
Hvorfor er vi her? Hvad handler det hele om?
Jeg havde altid troet, at det var noget, alle vidste.
Eller nogle i hvert fald. De voksne måtte vide det.
Men så viste det sig, at ingen vidste noget.
For fanden da. Skal man finde ud af alting selv?
Ismo tænker meget, og han tænker højt.
Han analyserer konstant det engelske sprog.
Sådan virker det i hvert fald for en engelsktalende komiker.
Jeg ved ikke, hvordan han arbejder på finsk.
På engelsk er han meget metodisk -
- og dissekerer sproget på en måde, så jeg tænker:
"Hvorfor fandt jeg ikke på det?"
Jeg har altid elsket ordspil.
Når jeg læste vittighedsblade og tegneserier -
- elskede jeg altid ordspil.
Jeg syntes, ordspil og fjollede pointer var geniale.
Jeg betragter Ismo som komikkens Albert Einstein.
En gal videnskabsmand, der løser komikkens gåder som matematik.
Han flytter rundt på ting og ændre ord -
- så pointen og historien bliver bedre.
Derfor er han komikkens Einstein.
Jeg begyndte at læse fysik på universitetet.
Jeg må indrømme, at grunden til, at jeg søgte ind -
- var nok ikke, at jeg ville være fysiker eller noget i den stil.
Jeg var faktisk meget mere interesseret i overnaturlige fænomener -
- det paranormale og meningen med livet.
Jeg tænkte, at hvis jeg lærte om fysik og naturvidenskab -
- kunne jeg studere alt det ordentligt og løse livets mysterium.
Men det viste sig hurtigt, at fysikstudierne -
- og integralregning ikke var særlig nyttigt.
I mine hæfter havde jeg formler og alt muligt -
- men der var mest idéer til vitser -
- og en masse tændstikmænd, der sloges med hinanden.
Og køer med store, dampende kokasser bag sig.
Standup lugter af Amerika.
Ligesom længdespring lugter af sport.
Det her er Teemu Vesterinen. Han bragte standup til Jyväskylä.
Han startede en klub på restaurant Ilokivi.
Det var et fænomen. Det gav en god følelse af -
- at vi laver noget for første gang i det her land, i den her by -
- og at vi kan gøre hvad som helst.
Uden det ved jeg ikke, hvornår eller om jeg ville have lavet standup.
Jeg ville have siddet i baren og tænkt, at man på en dag kunne gøre noget.
Ismo kom med efter et år.
Han havde set hvert eneste show -
- og havde fundet på sin egen ting.
Allerede som barn havde han optrådt og lavet komiske ting.
Det var det, han ville, og han kom og spurgte -
- om han måtte optræde, og selvfølgelig måtte han det -
- for vi havde hele tiden brug for nye ansigter.
Mit første show var her, lige her.
Var jeg nervøs? Ja, frygteligt nervøs.
Samtidig tænkte jeg, at jeg ikke havde noget at tabe.
Intet at tabe, kun alt at vinde.
De præsenterede mig, og jeg gik herhen og sagde:
Hej, jeg hedder Ismo, og jeg er søn af en læge.
Da jeg tog en pige med hjem, spurgte jeg:
"Har du været her før?"
"Vær venlig at tage tøjet af."
"Læg dig på ryggen og sig: Aaa ..."
"Næste."
Han optrådte for første gang, og han var rigtig god.
Det kørte bare for Ismo.
Han fortalte bagefter: "Jeg fik folk til at grine."
"Det føltes så godt."
Det var den bedste følelse i hele mit liv.
Det, at jeg tager ting bogstaveligt og finder på vitser om det -
- og at folk griner af dem -
- fordi jeg synes, de er sjove, det er hele pointen.
Så røg studierne ud af vinduet.
Det her gjorde hans liv fuldkomment.
Så er der det her parteringsmord.
I starten så jeg hans show fra bagerste række.
Han fortalte en vits om et parteringsmord -
- med nogle hurtige pointer og tvetydigheder.
Det er en trist historie, men man skal jo huske -
- at partering skal læres fra barnsben.
Man skal holde hovedet koldt.
Man skal ikke have ti tommelfingre.
En masse pointer i træk, og 300 tilskuere går ...
... i præcis samme rytme og griner.
Alle faldt om af grin på samme tid.
Jeg tænkte bare: "Hold kæft, en kraft og energi!"
Den vits plejer at kløve folk midt over.
Standup var som narko.
Jeg ville bare gøre det så meget som muligt, hele tiden, mere og mere.
At lave standup blev det vigtigste i mit liv.
Jeg elsker vitser mere end noget andet.
Til og med mere end mennesker.
- Giv den gas, Ismo! - Tak.
Hvor er Ilari? Han burde være på scenen nu.
- Er alt i orden? - Ja.
Det eneste, I skal vide om min tidlige komikerkarriere, er -
- at efter det første år begyndte jeg at fatte, at man faktisk kan leve af det.
Det andet år kom jeg på tv.
Hyppönen Enbuske Experience-talkshow.
Jeg lavede et par minutter hver uge.
Da begyndte folk at genkende mig.
Vores korrespondent Ismo Leikola er nu i Jyväskylä.
Ismo, hvad er situationen?
Jeg vil tage fat på to alvorlige problemer -
- når man går i biografen.
Nemlig, man får altid tissetrang i biografen.
Jeg har kunnet holde mig i to timer.
Men chancen for, at det falder sammen med en film, er lille.
Tag for eksempel Ringenes Herre: Tre og en halv time!
Og en masse scener med vandfald.
KAPITEL 3: TVIVL
Det er svært at forklare, hvor vigtigt det er for mig at være sjov.
Det er en meget alvorlig sag.
For mig er det den allervigtigste værdi.
Hvis jeg finder på noget sjovt -
- er det meget svært, næsten umuligt ikke at sige det højt -
- selvom der er risiko for, at det sårer nogen eller ødelægger stemningen.
Men hvis jeg har fundet på noget sjovt, skal det ud.
Jeg har ofret ting på morskabens alter.
Romantiske øjeblikke og andre ting.
FLYVNING WASHINGTON D.C. - LOS ANGELES
5 DAGE TIL OPTAGELSERNE
SID IKKE PÅ BÅNDET
Hvis man skændes med nogen her, og man virkelig vil gøre den anden vred -
- har jeg bemærket, at man siger noget grimt om den andens mor.
Jeg er lige fløjet ind fra Washington D.C.
I New York og Washington D.C. var der udsolgt i alle de store teatre.
Fantastiske shows, stående bifald.
Jeg fik nye idéer til, hvordan jeg kunne gøre det endnu bedre.
Jeg fandt på flere små tilføjelser til vitserne -
- og også nogle store i weekenden.
Så det er endnu bedre nu end for tre dage siden.
Men jeg er træt.
Ved søndagens show glemte jeg et øjeblik, hvor jeg skulle gå hen.
Jeg måtte tænke mig om og tjekke listen.
Det sker sjældent, men i går skete det.
Var det i går? Det har været en lang dag.
Jeg kan ikke huske, at det var i går.
I går var jeg først i Virginia, og så i Washington D.C. og nu i LA.
For fanden da! Jeg gabte og smittede mig selv.
Er det overhovedet muligt? Det er en endeløs heksecirkel.
Jeg har svært ved at sove, fordi min hjerne altid kører på højtryk.
Jeg finder altid på idéer eller bekymringer.
Hvordan kan nogle mennesker -
- bare koble hjernen fra og falde i søvn?
Min hjerne har ikke en slukknap.
Lad os vende tilbage til den anden tidslinje.
Vi er nu i Tampere. Her skal jeg optræde.
Og så kører jeg til Hämeenlinna for at optræde igen. Farvel.
Jeg havde optrådt i Finland i flere år -
- og det var gået rigtig godt.
Til sidst begyndte jeg at tænke, at Finland måske var lidt lille.
Året var 2005, da jeg optrådte på engelsk for første gang.
Jeg sad engang i en restaurant, og en fyr ved bordet ved siden af -
- fortalte hele tiden elendige vitser.
Jeg fik nok og gik hen til fyren -
- og udførte Heimlich anti-joking-manøvren.
Halvdelen af vitserne ramte plet -
- så jeg tænkte, at jeg måske kunne gøre mere på engelsk.
Det gjorde jeg, og det gik bedre og bedre.
Så flyttede jeg til Los Angeles.
Vent lidt ... Nu glemmer jeg vist noget.
Jeg har glemt noget, men hvad?
Nå ja, jeg blev jo gift.
Det er nok en vigtig ting. Er det? Ja, det er.
Det må jeg nok sige noget om.
Faktisk tror jeg, jeg skriver til hende og spørger, om hun vil sige noget.
Hendes navn er Angelika.
KAPITEL FIRE: MENTOREN
Jeg bookede kunstnere til en restaurant.
En komiker sagde, at vi burde starte en standup-klub.
Det var stadig ret nyt i Finland.
Han foreslog en Ismo Leikola som åbningsnummer.
Jeg sagde, at jeg havde set ham i Hyppönen Enbuske.
Sådan mødtes vi, og jeg tror, vi klikkede med det samme.
Min reaktion var: "Sikke et geni!"
Ja, helt sikkert et geni ...
- Og en helt! - Vi havde en engangsaffære.
Det må have været skønt at støde på en helt!
Vi var gode venner i et års tid.
Efter et års venskab begyndte vi at komme sammen og blev et par.
Vi var faktisk sådan et powerpar.
Et velkendt udtryk i USA -
- men ikke så etableret i det finske ordforråd.
Angelika og jeg blev en meget tæt enhed.
Hun troede på mig og støttede mig i alt i Finland -
- og opmuntrede mig til at lave materiale på engelsk og rejse udenlands.
På det her tidspunkt i en helts rejse dukker der altid en mentor op.
En, der rådgiver, hjælper og underviser helten -
- men ikke kan foretage rejsen.
Frodo havde Gandalf som mentor i Ringenes Herre.
Normalt er de sådan nogle gamle skæggede fyre.
På den måde passer Angelika perfekt ind.
Heldigvis havde hun ikke skæg.
KAPITEL 5: EVENTYRET BEGYNDER
2007 IRLAND
Apropos piksignaler, så har vi noget af en stådreng der.
Nå, apropos?
Det er kun dig, der taler om dem.
Standup på engelsk var meget inspirerende og spændende.
Giv en hånd til min sjove ven, Ismo Leikola.
Vandflaskerne har en bedst før-dato.
Vandet har cirkuleret i fire milliarder år, og nu er det ødelagt.
Jeg optrådte i London og Edinburgh, og det gik rigtig godt.
Så det begyndte at føles, som om jeg kunne erobre verden.
Og så i 2008 -
- lavede jeg mit en times show til Fringe-festivalen i Edinburgh.
Jeg hedder Ismo og er fra Finland.
- Hurra! - Buh!
Tak.
Showene gik godt, og jeg fik gode anmeldelser -
- men salene var stort set tomme.
Jeg optrådte engang for én person, en tysk turist.
Jeg delte løbesedler ud. "Kom og se Ismos show!"
Jeg prøvede at tiltrække bare to tilskuere.
Vi gjorde det dag og nat. Vi græd og var helt udmattede.
Ismo lå og græd på sengen: "For satan, jeg kan ikke mere!"
Vi mistede penge, tid, energi og søvn.
Det var alt for stressende.
Jeg ville glemme det internationale og koncentrere mig om Finland.
"Det her er alt for svært. Farvel."
KAPITEL 6: GUDS HÅND
Angelika og jeg byggede et hus i Sibbo.
Det skulle være vores hjem resten af livet.
Det var nok i 2014.
Vi havde boet der et par år, og jeg ryddede buskadset i baghaven -
- og lyttede til en amerikansk komikers podcast.
Det er ikke 2014 længere.
Og det her er ikke min have, men der er et buskads.
Men i podcasten -
- talte de amerikanske komikere om standup-historien og den slags.
Pludselig fik jeg en meget stærk vision!
Som et varsel, en følelse af -
- at jeg burde være der sammen med de fyre.
Det var, som om hele universet pludselig havde sagt til mig:
"Hvad fanden laver du der?"
Hørte du det? Hvad fanden laver du der?
Som sagt, det her er ikke min have.
Det der er mine træer!
Omkring et år senere skete der noget.
Noget helt utroligt.
Jeg rejste rundt i verden -
- og så forskellige, strålende komikere.
Jamie flyttede til USA som teenager, og nu er han omkring 104.
Han har stadig lidt accent.
Jeg slipper nok aldrig af med min accent, og jeg har kun været her et par år.
Det lykkes dem aldrig at slå igennem i USA -
- tage på verdensturné eller blive kendte -
- for de er kun berømte i deres hjemlande.
Jeg tænkte på, hvordan jeg kunne hjælpe dem ud.
På Laugh Factory fandt vi på konkurrencen Verdens sjoveste person.
De ledte efter komikere i hele verden, og jeg tænkte: "Hvorfor ikke?"
Konkurrencen var på nettet, og jeg klarede mig fint i de første runder.
Så kom jeg i finalen. Det var fedt.
Og finalen var jo i ...
Hollywood. Hvor er mit pas?
Man kan næppe tage toget dertil.
Fra hotelværelset til aftenens show.
Hvordan endte jeg her?
Jeg er selv taget hertil -
- og alligevel ikke. Jeg er ligesom havnet her.
Lad os gå backstage.
Jeg modarbejdede ikke den kædereaktion -
- der førte mig hertil.
Sådan rykkes helten hjemmefra og skubbet ind i løvens hule.
Jeg er så glad for at være her!
Det er ikke hver dag, man kommer til Laugh Factory og Hollywood!
Giv en stor hånd til Ismo!
ISMOS FINALEOPTRÆDEN VERDENS SJOVESTE PERSON-KONKURRENCEN
I engelsk er der en masse stumme bogstaver.
I skriver dem, men I udtaler dem aldrig.
I finsk har vi sådan nogle.
Jeg vil fortælle jer en hemmelighed: De er unødvendige.
Ingen udtaler dem, så hvorfor skrive dem?
Det er spild af papir.
Men hvorfor har I så ikke også stumme tal?
De ville være meget mere nyttige.
"Jeg skylder dig 75 dollar, men syvtallet er stumt."
Tak, jeg er Ismo fra Finland.
Folk i hele verden kunne stemme -
- og det endte med, at jeg vandt hele molevitten.
Det gav mig en smule tro på, at det kunne fungere.
Der er min reklame.
De så det samme som mig.
Han er sympatisk, man får lyst til at kramme ham, han er sjov.
Det er det, der har gjort ham til den komiker, han er i dag.
Han er vellidt i hele verden.
Ingen i Kuwait stemmer på en, de ikke kan lide.
Folk i Australien stemte på ham.
Folk fra New Zealand stemte på ham.
Hvorfor? Fordi de så noget i ham, og de grinede. De kunne lide det.
Jøsses! En gammel mand er ved at blive kvalt.
Så hjælp ham dog!
Vent, det er jo Jay Leno.
Det er sådan noget, han gør.
Ismo gør opmærksom på ting i USA, som jeg tager for givet.
"Hvorfor har jeg ikke tænkt på det?"
"Det var lige foran næsen på mig."
Jeg er så vant til det, så det går henover hovedet på mig.
Det er sjovt, når Ismo og andre udenlandske komikere påpeger de ting.
Nå, hvad har vores helt nu på hjerte?
Der er en risiko for, at det lyder lidt overdramatisk -
- som noget vrøvl eller bare fjollet.
Det føles, som om Guds hånd eller skæbnen -
- lige har samlet mig op i Finland og placeret mig i USA.
Jeg er ikke typen, der bare flytter til et fremmed land og begynder at banke på døre.
Sådan er jeg ikke. Det ville jeg aldrig have kunnet.
Men nogen ville have mig hertil.
Der er en risiko for, at det lyder endnu mere dramatisk eller tosset -
- men det er, som om konkurrencen blev arrangeret for at få mig til USA.
Sådan har jeg det nogle gange. Lød det skørt?
Lidt.
KAPITEL 7: NYE UDFORDRINGER OG ALLIEREDE
Vores helt finder nye allierede.
Luke Skywalker finder Han Solo, prinsesse Leia og Chewbacca.
Hvad med mig? Lad os se, hvem jeg finder.
Det var december 2015.
Angelika, jeg og hunden Kity pakkede og besluttede at tage til L.A.
Der er Hollywood-skiltet.
Vi besluttede at give det et halvt år og se, hvordan det gik.
Et smukt sted.
Vi ankom, og Hollywood var som en drøm.
Vi blev mødt af røde løbere, filmstjerner -
- glamour, fester og ...
Ikke rigtigt.
Vi blev budt velkommen af telte, hjemløse og ambulante patienter -
- og gader med satans store huller at snuble i.
I aftes blev en ubevæbnet sort fyr skudt her.
Nyhederne og politiet har været her hele dagen -
- og gaden er fuld af mindeskrifter.
Det skete i går aftes her i Venice Beach, Los Angeles, Californien.
Da jeg flyttede fra Finland til L.A. -
- var der en ting, der ikke var et kulturchok.
Det var at gå ud og tisse.
Men at gå ud og skide var anderledes.
Alt var anderledes.
Nogle gange var der så meget vand i kummen -
- at mine nosser blev våde.
Skub den ind.
Nu starter vaskemaskinen. Det er sådan, man gør her.
For det meste var jeg helt væk.
Alt var så anderledes. Menneskene, skikkene -
- omgivelserne, maden, indkøbene.
Måske tør jeg komme gårsdagens kalkun i mikroovnen.
Da Ismo kom hertil, svarede han på alle junkmails.
Han fik hundredvis af kreditkort.
Hundredvis af kreditkort, ja ...
Jeg sagde: "Ismo, det er junkmail."
Men i hans hjemland er der ingen junkmail.
Kommer der en mail, svarer man.
Jeg er allerede stødt på sprogproblemer.
Jeg hostede, så jeg gik på apoteket.
Jeg sagde: "I'm here for cough."
"Hvad?" spurgte han. "I'm here for cough."
Han sagde: "You fuck off!"
Jeg er vild med Ismos komik, for det er en fremmed i et fremmed land.
Intet er sjovere end immigranternes oplevelser.
Her er jeg en outsider sprogligt, kulturelt og geografisk.
Jeg er født i Finland og taler finsk.
Men jeg har aldrig tilhørt nogen gruppe.
Jeg var også en outsider i mit hjemland.
Da hans karriere begyndte i USA, havde han sin karriere i Finland -
- så der var en tidsforskel på 10 timer, og han hoppede mellem to karrierer.
Og de spurgte hele tiden, om han kunne gøre dit eller dat -
- og Ismo spurgte mig, hvad han skulle gøre.
Jeg kunne ikke træffe beslutninger for ham, men bad ham tænke over det.
Gør du det her, hvor fører det så hen og i hvor lang tid?
Hvordan påvirker det dit brand?
Han bør træffe sine beslutninger ud fra de spørgsmål.
Men i sidste ende handler det om ens mavefornemmelse.
Ismo sagde, at det var godt at have to røve i ilden.
Men nogle gange vidste vi ikke, hvis røv der var i ilden.
Godmorgen.
Så der var mand, en komiker blandt mange i L.A.-cirkusset.
Show efter show. Jeg er ikke god til at netværke.
Jeg går ikke hen og taler med folk eller sætter foden i dørsprækken.
Jeg gik kun op i showene.
I have to have a pea/pee.
Jeg prøvede at være sjovere, skrive bedre og optræde bedre.
Lidt efter lidt begyndte det at gå fremad.
Folk begyndte at bemærke mig, og efter showene kom der nye tilbud -
- og sådan fortsatte det.
Sidst på året optrådte jeg næsten dagligt.
I weekenderne to-tre gange dagligt.
De shows gik godt, men førte ikke til noget.
De førte til nye shows næste dag.
Og mit sociale liv var ikke særlig interessant.
Det er meningen, at du skal sove i sengen!
For det meste var jeg hjemme med Angelika og Kity.
Mit liv bestod mest af at skrive -
- optræde, forberede shows -
- spille computerspil og samle hundelort op.
3 DAGE TIL OPTAGELSERNE AF COMEDY SPECIAL
Nogle dage før optagelserne -
- til et show i Brea nær Los Angeles.
Så skete der noget forfærdeligt.
Danny fra New York skulle være med.
Han kom ud for en ulykke.
Han mistede begge ben og hovedet.
Lægen ordinerede tre dages sygeorlov. Så kan han vel ikke optræde.
Nej, det var ikke så slemt. Han fik influenza.
Men han kunne ikke være med.
Vi tænkte på, hvordan vi skulle klare den.
Jesus reddede os!
Jeg er lige kommet.
Altså Jesus reddede os.
Da jeg mødte dig, var du ny her. Det vr dit første år her.
Du skulle til at gå på, du ledte efter scenen.
Jeg tænkte, at en turist ledte efter toilettet.
Dit engelsk var okay, men du var lidt usikker.
Jeg hørte, at du skulle på. "Åh nej."
Jeg tænkte, at med den accent går det slet ikke godt.
Publikummer i USA er hårde.
Men du havde dem efter de to første vitser.
Det er ligesom et eventyr.
Du troede, at jeg havde taget den forkerte dør.
Ja. Jeg troede, du var faret vild.
Og så var du bare helt vild god.
Det værste var at skulle gå op efter dig.
Det lyder måske dumt, men når jeg får en idé -
- må jeg tro på, at den er genial.
Ismos mor har helt sikkert sagt til ham -
- at hans påfund er verdens bedste, og at han altid skulle huske det.
Og Ismo troede på det.
I det civile liv tænker Ismo meget frækkere og mere ekstremt.
På scenen må han dæmpe sig. Han er bange for, at nogen ikke kan lide ham.
Jeg må tro på, at verden har brug for min idé.
Jeg vil tro på, at jeg erobrer comedy-verdenen.
Jeg ved ikke, om det er muligt.
Men det er nemt for mit hoved at tro på det.
Hvis jeg tror på det, kan det gå i opfyldelse.
Når man taler om sex og forplantning første gang med sine børn -
- bruger vi en metafor. Vi skal tale om...?
Fuglene og bierne!
Ja, I taler om fuglene og bierne.
I Finland taler man om blomsterne og bierne.
Vi siger blomster og bier. I siger fugle og bier.
Og det er der, misforståelsen sker.
Jeg studerede begge metaforer nøje -
- og konkluderede, at fugle og bier-versionen -
- overhovedet ikke giver mening.
Bierne og blomsterne giver mening.
Blomsterne har brug for bier for at reproducere sig selv.
Bien vil gerne lave honning -
- så den flyver hen til en blomst -
- og endnu en blomst og endnu en ...
Bien er en hore.
Nej.
Endnu en blomst og endnu en ...
Nogle gange to blomster på samme tid.
Men fugle og bier ...
Ingen fugl har nogensinde kneppet en bi.
Det tog sin tid at vænne sig til underholdningsbranchen.
Der var folk, som var ... Hvordan skal jeg sige det?
Underlige. Skumle.
Nogle udnyttede os virkelig.
"Nu skal vi gøre det her!"
"Det koster dig kun det og det, og så ligger hele verden åben!"
Verden åbnede sig ikke, men det gjorde tegnebogen.
Hvis man er så talentfuld, som Ismo er -
- i en hvilken som helst branche, og man lander i Hollywood ...
Hajerne er de første, der angriber.
Deres formål er at lære dig at kende -
- og for eksempel skrive kontrakt med dem -
- før du får tilstrækkelig indsigt eller lærer de seriøse typer at kende -
- som viser dig, hvordan tingene fungerer -
- og hvem der er svindlerne.
Nogle er rigtige agenter, og andre ...
Hvis man havde hyret sådan en agent -
- var det ikke blevet til en karriere.
Jeg tog alt det her det alt for alvorligt.
Jeg var bekymret for mit næste job -
- frygtede, at hvis det gik galt, ville det hele være forbi.
Vi var på grænsen af, hvad vi kunne klare.
Det var, som om vores hoveder var ved at eksplodere.
Ja. Der var mange gange, hvor vi overvejede -
- at give op og flytte tilbage til Finland.
Men hver gang besluttede vi at blive.
Vi havde hinanden.
Det var, som om det var os to mod den store, stygge verden.
Jeg var også ret naiv.
Jeg troede, at alting nok skulle ordne sig.
Og det gjorde det jo.
Jeg er Gabriel Iglesias' manager.
Hans opvarmer, Martin Marino, var på Laugh Factory.
Han så Ismo og ringede til mig dagen efter.
"Jeg så en meget interessant komiker."
"Gå hen og se ham." Så det gjorde jeg.
I England er den største ære at blive kaldt "sir".
Ligesom ridder. Sir.
I USA er det lidt anderledes.
Hvis man bliver kaldt sir i USA, har man gjort begået en fejl.
Sir ...
Vent bag den gule linje.
Jeg ville helt sikkert arbejde med ham.
Endelig havde vi en, der vidste, hvordan tingene fungerer -
- hvordan hele underholdningscirkusset fungerer.
Før jeg mødte Joe -
- var jeg mange gange tæt på at give op.
Tingene førte ikke til noget.
Alt var bare svært, besværligt og stressende.
Tak, fordi du kom ind i vores liv, Joe!
Nå ja, han kan jo ikke finsk.
Tak, Joe. Tak, fordi du kom.
KAPITEL 8: DEN ULTIMATIVE ILDPRØVE
Et par måneder efter vi begyndte at arbejde med Joe -
- sad jeg i boblebadet i mit lejlighedskompleks.
Jeg sad og slappede af, da telefonen ringede. Det var Joe.
Han spurgte, om jeg sad ned. "Jeg sidder i boblebadet."
"Gæt, hvad du skal næste mandag." "Hvad?"
"Du skal være med i Conan på mandag."
Pludselig kom der nogle ekstra bobler i badet ...
Når jeg får en komikers setliste, læser jeg den og giver respons.
Nogle vitser er gode, andre er mindre gode.
Den proces kan tage flere år, inden en komiker kommer med i showet.
Af og til kommer der noget helt unikt, og det var tilfældet med Ismo.
Ismo har arbejdet så hårdt på sit set, at der ikke var noget at korrigere.
Han sendte sit set, og jeg prøvede bare at finde en dato.
Opkaldet kom en fredag aften -
- og jeg havde to dage før optagelsen mandag.
Jeg havde mindst seks shows rundtomkring i L.A. -
- så jeg kunne øve mit set mange gange.
Så blev det mandag. Det var min fødselsdag og det hele.
En limousine hentede os derhjemme.
Så var der omkring fem timers ventetid og forberedelse -
- og hvileløs vandren omkring med nerver på.
Og så var det min tur.
Debut i dag hos Conan, den meget sjove Ismo!
Ordet ass kan betyde så meget, at det er det sværeste ord på engelsk.
Jeg har prøvet at skrive en hel ordbog om røven.
Min favorit er a grown ass man.
Det viste sig, at det betød en voksen mand.
Hele manden er vokset.
Ikke kun hans røv.
Hvis jeg siger, det er virkelig en hurtig bil -
- og du siger, den er hurtig, my ass.
Så betyde det nej.
Den er ikke hurtig.
For at gøre det endnu sværere -
- så kan man dele ass.
Hvis du er en ass, er du dum.
Men hvis man er half-ass ...
Det betyder, at man ikke koncentrerer sig ordentligt.
Hvis man er a piece of ass -
- så er man smuk.
Mange tak!
Fantastisk!
- Tak, Conan. - Fantastisk!
Det var fantastisk!
Det var Ismo!
Nu skal vi have Koskenkorva!
Så skete der noget, der ikke var sket for mig før i USA.
Jeg gik tur med hunden og ...
Er du ham røvfyren?
Det var et af de bedste set.
Det fik 72 millioner visninger på nettet.
72? Joe. Det er allerede 100 millioner.
Det er over 100 millioner nu.
Det er det mest sete standupklip fra Conan.
Verdens- og alle andre rekorder.
Nogle måneder senere fik jeg en ny agent.
Ikke en hvilken som helst agent, men det største bureau i Hollywood.
Creative Artists Agency eller CAA.
Man skal passe på med forkortelser i USA -
- for det minder meget om CIA -
- et andet agentbureau, der arbejder med mere alvorlige sager.
I undrer jer nok over, hvad der skete med Joe.
Er han ude? Nej, han er ej. En manager er ikke en agent.
Folk spørger ofte, hvad forskellen er.
Det orker jeg ikke at forklare.
Nå ja, i den længere tidslinje -
- er det her øjeblikket, hvor jeg mødte Gabriel.
Han har allerede sagt alt muligt, men det var her, vi mødtes.
Kan du underholde 200 mennesker, 2000 mennesker eller 20.000 mennesker?
Det kan nogle mennesker, og de føler sig godt tilpas i de omgivelser.
Det bemærkede jeg straks hos Ismo.
Uanset hvilket publikum man stiller ham foran, rammer han plet.
Han får folk til at tænke: "Wow, han kan bare det der."
Gabriel inviterede mig med som opvarmer på sin turné.
Det er helt vildt sejt -
- for han optræder foran tusindvis af mennesker.
De shows gav mig en masse nye fans.
Jeg begyndte at føle, at intet kunne stoppe mig.
Eller måske ...
En global pandemi?
Den kunne godt stoppe mig lidt.
KAPITEL 9: CHOKKET
KAPITEL 9: STILSTAND
Pandemien ødelagde alt for stort set alle -
- og også for mig.
Men hvis man vil se noget positivt i det -
- kunne jeg faktisk tage min første ferie, siden jeg begyndte at lave comedy.
Hvis det kan kaldes ferie at vaske sine indkøb neurotisk -
- og slås om butikkens sidste rulle toiletpapir.
Men det var så underligt.
Pludselig kunne jeg ikke lave noget. Intet.
Det var skønt, og heldigvis havde vi sparet op.
Den dag pandemien blev bekendtgjort -
- fik Angelika pludselig en vision om en bog.
Vi burde skrive en bog om vores erobring af USA.
En glimrende ide, og nu havde vi jo tid til det.
Fint. Vi skulle være lukket inde i vores hjem i meget lang tid.
Så jeg skyndte mig hen til computeren.
Bogen blev udgivet i foråret 2021, og den blev et slags hit.
Vi talte jo om, at vi var et powerpar.
Fire måneder efter udgivelsen blev vi skilt.
Overraskelse!
I et halvt år skrev vi bogen. Jeg optrådte ikke.
Vi boede sammen og var mest indendørs, og så indså vi -
- at vi ikke ville bo sammen eller være gift.
Så ...
Vi havde talt om det og været i parterapi -
- og havde længe vidst, at vi havde problemer.
Men da vi begyndte at arbejde med tingene, tog tingene en drejning.
Hvornår taler man om sit forhold, når nogen stirrer på antallet af følgere -
- der vokser med en million i timen efter Conan.
Ja, nu arbejder vi på vores forhold.
De problemer, vi prøvede at løse ...
Vi indså hen ad vejen, at de ikke kunne løses.
Vi er et fantastisk hold som forfattere og kolleger.
Men os to som mennesker ...
Og vi havde ikke andet at lave end at være hjemme.
Det var smertefuldt at indse og acceptere -
- at vi ikke kunne fortsætte sådan. Vi var nødt til at blive skilt.
Først senere indså Ismo og jeg -
- at vi aldrig havde været forelskede. Vi knyttede os til hinanden -
- fordi vi var så ens. og vi værdsatte hinanden, og det gør vi stadig.
Alting forsvandt for mig.
Ismo havde stadig sin karriere.
Det var hårdt.
Vi er stadig rigtig gode venner, vi støtter hinanden, vi er som familie.
Men det har ikke altid været let.
Især når man sidder på tønden og indser, at der ikke er mere papir.
Og der ikke er andre hjemme.
Jeg lærer at date igen.
Jeg var single for længe siden, og jeg praktiserede finsk dating.
Finsk dating foregår sådan her: Man går hen til sprutforretningen -
- og håber, at når man vågner om morgenen, ligger der en ved siden af.
2 DAGE TIL OPTAGELSERNE
Det her er Venice Beach i Los Angeles.
Vi filmede her -
- og instruktøren, altså en af de to, det var vist den buttede -
- bad mig stå og kigge på stranden.
Vi filmer dig, du ser godt ud, damerne vil kunne lide dig.
Bare se mod stranden.
Kig ikke andre steder hen, kun den vej, vi filmer.
Hvad i alverden?
I guder! Hvad i alverden?
Hej.
Hvordan fik I arrangeret det her?
- Sig ikke andet. - Hold da op!
Du Har bedt mig om at besøge dig mange gange, og nu er jeg her.
I går talte vi om, at du ikke har været her.
Det har jeg ikke.
Jeg er næsten lige så overrasket som dig.
Det her havde jeg aldrig nogensinde gættet.
Hvordan har du det?
- Det har været en vild uge. - Det kan jeg forestille mig.
Vi har lavet alt muligt interessant.
- Lørdag er en spændende dag. - Ja.
Det her var en total overraskelse.
De holdt det hemmeligt i en måned.
Alle vidste det. Filmholdet, vennerne, alle andre undtagen mig.
Sikke en overraskelse. Og en dejlig overraskelse!
- Der! - Det kan jeg se.
- Goddag! - Jeg er manageren, godt at møde dig.
- Godt at se dig igen. - Tak.
- Sikke kolde fingre du har! - Ja.
- Hej. - Jeg hedder Troy.
- Min mor. - Rart at møde dig!
Hun har aldrig set mit show på engelsk, kun på finsk.
Det er altid rart, at du kommer og ser det.
Jeg advarer dig, jeg kan tale om ting ...
Du må sige lige, hvad du vil.
Jeg har aldrig dæmpet mig, selv om du er til et show. Det er fint.
Nogle af vitserne kunne oversættes, men de fungerer stadig ikke.
Der findes måske ikke de rette ord.
Ordspil kan selvfølgelig ikke oversættes. Selvom noget kan oversættes i teorien -
- fungerer det bare bedre på engelsk eller finsk.
- Det går tabt i oversættelsen. - Ja.
Vitaminer.
- Du er ligesom... - Et andet vitamin.
Det var vitamin B12, som bedst optages oralt.
Jeg tror, jeg har flere vitaminer ... Selvfølgelig, to er ikke nok.
Du får ikke lukket et øje efter alle de vitaminer.
Der er mange timer, til vi skal i seng.
Jeg har altid spist mange vitaminer og kosttilskud.
Nogle gange spørger nogen, om de hjælper, om de har nogen effekt.
Helt ærligt, så har jeg ikke mærket nogen effekt.
Jeg har bemærket -
- at hvis folk her bliver vrede på hinanden og skændes -
- så siger de noget om den andens mor.
Intet om fyren, men om hans mor.
Det gør vi ikke, når vi skændes i Finland.
Hvis nogen sagde til en finne: "Din mor er en fed kælling" -
- ville han spørge: "Hvor kender du min mor fra?"
En fyr råbte: "Din mor er en luder." Jeg sagde: "Nej, hun er apoteker."
Fyren sagde: "Nej, hun er en luder."
"Jeg tror bare, du gætter."
Som mor er det svært at forstå -
- at ens børn har så stor succes.
Jeg havde slet ikke forstået, at Ismo var så populær.
Drengen var helt fantastisk i aften!
- Det var et fantastisk show. - Tak.
Jeg er så stolt af dig, for pokker!
- Hvordan kan du være så god? - Tak, mor.
Det var fantastisk.
Nogle gange er her lidt bedre stemning end i Jyväskylä.
Ja!
Jeg er vild med Ismo og hans vitser om sprog.
- Jeg er vild med det. - Han er god til at gå tilbage til ting.
Mange tak.
Vi grinede og grinede.
Det var rigtig sjovt. Det var virkelig godt.
Jeg er selv immigrant -
- så jeg kan genkende hans forvirring og hans forsøg på at tilpasse sig.
Så mange detaljer om -
- hvordan man opfatter engelsk som en udlænding.
Jeg kan lide det hele!
Vi er italienere, så vi har oplevet de samme ting -
- hvor vi har lært engelsk og grinet. Han er den første, der tager det op.
Mange her i USA har samme oplevelse, så man genkender sig selv i det.
Engelsk er heller ikke vores modersmål -
- så jeg forstod mange pointer.
KAPITEL 10: BELØNNINGEN
Efter pandemien begyndte jeg at lave shows igen.
Først i Finland, så i USA, så overalt.
Tingene gik i den rigtige retning, og det blev bare større og større.
Og så blev det kæmpestort.
Dodger Stadium er et af de mest ikoniske sportsstadioner.
Der er plads til 50.000 personer.
Alle de store rock'n'roll-navne -
- Rolling Stones, Beatles, Elton John, Metallica ...
Mange store stjerner har optrådt der. Det er fedt at være en del af det.
Men at være den første komiker, der optrådte der, var stort.
Jeg var i ude at handle og skubbede min indkøbsvogn.
Gabriel ringede. Jeg sagde: "Hvad så, gamle mand?"
"Hvad så, gamle mand", sagde han. Han spurgte, hvad jeg skulle den 7. maj.
Jeg sagde: Jeg kommer og ser dit store show.
Han spurgte, om jeg havde lyst til at være med i det store show.
Jeg sagde: "Hvad bliver det næste?"
Nej, vent. Jeg sagde: "Ja, for fanden!"
"Ja, selvfølgelig vil jeg det!"
Som altid i L.A. sendte de mig parkeringsanvisninger til stedet.
Men jeg er jo finne.
Hvis jeg skal lave sådan et show, tror de så, jeg vil køre?
Nej. Jeg gør det modsatte af at køre. Jeg drikker.
Så jeg tog et el-løbehjul og kørte gennem Los Angeles.
Hvis jeg skal optræde for 45.000 mennesker -
- har jeg ikke tænkt mig at gå direkte i seng bagefter.
Jeg vil lære alle forkortelserne -
- for jeg bor i forkortelsernes land.
Selv landets navn er en forkortelse, USA.
Det er det første tegn på, at der er mange af dem her.
Men her i Amerika hører jeg aldrig nogen sige USA.
Folk siger kun US.
Hvem har tid til at sige A?
Selv forkortelsen var for lang for jer.
Den bedste måde at huske forkortelserne på er en lille sang.
En sang med mange bogstaver, alfabetsangen.
Jeg ændrede den til forkortelsessangen.
ABC, NBC
HBO, MTV.
PTSD fra DMV.
DUI med SUV.
IBS, OCD
FYI, STD.
Da jeg begyndte at lave standup, tænkte jeg, det var en hobby.
Noget man gør i et skummelt hjørne af en bar.
Er I klar til lidt standup?
Jeg anede ikke, at det kunne være så stort.
Tak, Dodger Stadium! Hav en god aften!
Showet gik jo godt. Strålende.
Folk roser det stadig flere år efter.
Jeg sagde om to komikere, før de blev store stjerner -
- at de ville blive stjerner. En af dem var Trevor Noah.
Den anden, jeg sagde det om, er Ismo.
Du skal ikke filme min røv!
1 DAG TIL OPTAGELSERNE
Gabriel ville lave den her special sammen med mig.
Han producerer og instruerer den, hvilket er virkelig fedt.
Jeg er ikke nervøs for at gøre det godt. Settet er blevet bedre.
Jeg har tilføjet tags og henvisninger.
Det kan altid blive bedre.
Ved du, hvad jeg hader mest? Når jeg har lavet en special -
- finder jeg straks på et nyt tag til næste show.
Det irriterer mig.
Jeg tror, at hvis det ikke er nu, så er det ikke nu.
Jo flere shows du kan lave før showet, desto bedre.
Jeg overvejede endda, at i det andet show tager jeg en drink.
Skønt.
Hvis det første show går godt -
- kan det næste være mere afslappet, og måske...
Hvis du efter det første show synes, at det, det og det var godt -
- her er der brug for hjælp, her gik det galt -
- så ved du, hvad der skal ordnes.
Føler du, at du har styr på det meste ...
Så længe du fokuserer på det, der gik galt -
- og får det til at fungere til sidst, så kan du more dig.
Arbejdet først, så kan du lege.
Det er mit motto. Jeg tænker bare her.
Jeg glæder mig til det.
Det her er et underligt kram.
Vi ses, Gabriel.
Hvad hedder stedet, hvor man laver øl?
Bryggeri.
Halvdelen af jer kan ikke engang sige det.
Til sidst begyndte jeg regelmæssigt at poste korte klip på sociale medier.
Og det virkede.
Antallet af følgere eksploderede.
Det er vist den eneste måde at sælge billetter på i dag.
Jeg begyndte at få jobs her og der og Gud ved hvor.
Australien, New Zealand, Canada, Mellemøsten.
Jeg var også på min første turne i Europa.
Gæt, hvilken by?
Det er London.
17 shows og 12 fly på 14 dage.
Bagage.
Måske de hårdeste to uger i mit liv.
Jeg prøver at sove her.
Lige under mit vindue.
KAPITEL 11: DEN SIDSTE MODSTANDER
Så er der selvfølgelig ærkeskurken, den sidste modstander.
Der er mange legendariske: Darth Vader, Sauron -
- Voldemort, Tuura bjergbestyrelse.
Men hvad med den her film?
Vi har en, der er endnu værre. Åh, nej!
Børn, luk øjnene.
At arbejde med sin hobby er virkelig fedt.
Det er fantastisk.
Men jeg tænker på comedy hele tiden.
Det år havde jeg måske fem fridage.
Jeg var så udmattet, total udmattet.
Hjernen var et stort virvar, og jeg ville ikke lave noget som helst.
Jeg kunne ikke sove uden piller, hjernen var på overarbejde.
Jeg var engang ved at brænde ud, og symptomerne var de samme nu.
Han arbejdede for meget, han rejste for meget.
Og selvom han ikke var rask, lavede han altid sit show.
Han aflyste aldrig et show. Han led, men optrådte.
Så jeg er bekymret nogle gange -
- men når jeg spørger ham, siger han altid:
"Bare rolig, mor, jeg klarer den."
Jeg må indrømme, at jeg ikke altid klarer den.
En af de sværeste ting, jeg prøver at lære -
- er det magiske ord "nej".
Det er svært.
Der skal laves shows og andre projekter, og jeg bliver altid begejstret over ting.
Rare mennesker beder mig om at være med i fede projekter -
- men der er så mange, at jeg ikke kan nå dem alle, så jeg burde sige nej.
Når jeg endelig får sagt det, er der folk, der prøver at overtale mig.
Så giver jeg efter for presset, og så går det hele ad helvede til.
Noget af det vigtigste, hvis man vil have succes som komiker, er opofrelse.
Man må ofre noget for succes, det være sig familie eller venner.
Vil man have succes inden for turnékomik, skal man være meget væk.
Når Ismo kommer til Finland, mødes vi, og det er hyggeligt.
Men at være Ismos ven betyder, at man tilpasser sig hans liv.
Det er, som om han kører for hurtigt på motorvejen -
- og han er led ved de andre, fordi de er dårligere førere end ham.
Vil man hænge ud med Ismo, skal man køre sin bil op på siden af ham -
- rulle vinduet ned og snakke -
- eller bare lytte til hans arbejdsopkald i to timer.
Så får jeg nok og tager næste afkørsel og kører hjem.
Man tilpasser sig Ismos liv, men Ismo banker ikke på min dør -
- for at høre, hvordan jeg har det, nej.
Men det ved jeg, og det ved han.
Og det er fair nok.
Ja, det er det vel.
Måske er det prisen, jeg må betale for alt det her.
Det havde jeg ikke forudset.
Tingene går aldrig helt, som man forventer.
For eksempel er glamour en illusion, som nogen har opfundet.
Succes er skønt -
- men i praksis er det bare at gøre det samme i større skala.
Det sværeste er at nyde livet eller andre ting.
Jeg tror, det er derfor, folk drikker eller tager stoffer -
- fordi det er så svært bare at nyde noget.
Jeg ved ikke altid, om han nyder at blive genkendt.
Ismo kom til Kuopio -
- og vi tog i svømmehallen bare for at lave noget normalt.
Vi gik ind i et stort omklædningsrum med mange mennesker.
Ismo ville ikke genkendes, så han dækkede sit ansigt med et håndklæde.
Sådan her, så det var hernede.
Han dækkede munden og næsen med det.
Han var som en hjort i forlygternes skær.
Det var, som om ...
Vi giver ikke op, men går ind i svømmehallen, selvom det virker svært.
Men giver det overhovedet mening, at ens liv er sådan?
PÅ DAGEN FOR OPTAGELSERNE
Hvis din ven eller ægtefælle har søvnproblemer, så væk dem alt for tidligt.
Et par timer før de vågner, så åbn døren og væk dem.
Når de vågner, så sig:
"Bare rolig, sov bare videre."
Tak, det var faktisk et godt råd.
Det gør jeg, hvis du stikker dit lort op i røven igen.
Det er ...
Det er næsten lige så nemt.
Min teori er, at folk, der nemt falder i søvn -
- de er bare meget, meget, meget dumme.
Ja, hvem er den største modstander i denne film?
Jeg kan ikke gå derhen, jeg er så genert. Det hele er fars skyld.
Det er jo mit eget sind.
Som alle interessante store modstandere er der en del gode ting.
Det er ikke bare en slem fyr. Det er faktisk min superkraft.
Jeg er blevet diagnosticeret med ADHD, men først for nylig som voksen.
Det havde været godt at vide tidligere, men godt, at jeg ved det nu.
Det er en del af min superkraft.
Komikkens Albert Einstein.
Min hjerne kører hele tiden på vej mod nye idéer.
Men ulempen er, at jeg har svært ved at organisere ting -
- som rum, tid og energi.
Universets byggesten.
Den her special har vi villet optage i mange år.
Men der er altid kommet noget i vejen.
Det er skræmmende, for så er det låst.
Den er vigtig, for den kan blive populær og give en mere succes.
Men endnu vigtigere, det er ens eftermæle.
Noget, der bliver udgivet og vil være der altid.
Den lever videre, efter du er død.
Showet bliver lavet nu og her, og det vil være der for evigt.
Indtil solen eksploderer.
Jeg tror, jeg ringer til Danny.
Hej, Danny.
- Det er en stor dag i dag. - Ja.
Jeg ved ikke. Når vi begynder at filme, er det ...
Jeg er så bevidst om kameraerne.
Der får man kun en chance.
Jeg ved ikke engang, hvor jeg skal begynde.
Jeg er sikker på, du gør det godt.
Når bare du gør det, du gør, klarer du den.
Det går godt, og så har du et godt produkt, som du kan udgive.
Jeg tjekker setlisten en gang til.
Vi tales ved i morgen efter din store succes.
Tak, Danny.
Jeg vågnede i dag med ondt i halsen.
Jeg har været så stresset.
Jeg har nærmest levet af sovepiller.
Det er så godt. Det store show er i dag.
Er du frisk og i godt humør?
- Nej, jeg har ondt i halsen. - Åh nej.
- Jeg har været så stresset. - Din stakkel.
Det er ikke så slemt. Stemmen er der stadig. Det føles bare lidt ...
- Vi skal nok få den i kassen. - Godt.
Jeg giver dig et held og lykke-spark.
- Held og lykke, skat. - Tak.
Det er dejligt.
- Hvordan går det? - Godt.
Tester, en, to.
- Præsenterer du mig? - Jeg siger nogle ting først.
Bør jeg vide, hvad du siger, eller vil du overraske mig?
Jeg vil ikke gøre grin med dig, jeg vil præsentere dig pænt.
Jeg vil ikke sabotere dig.
Det ville være så sjovt.
Fortæl alle mine vitser.
Jeg investerer ikke i amatører, så bare rolig.
Nogle komikere er helt forskellige på scenen og uden for scenen.
Ismo er altid Ismo.
Vi kan også begynde tidligere. Alle er her.
Jeg trækker settet i langdrag.
Jeg bemærkede, at han ofte havde svært ved at forholde sig til mennesker.
Jeg fik pludselig en følelse af -
- at noget gik Ismo på, men han kunne ikke sige det til os.
Jeg spurgte, om han ville tale med nogen -
- om der var noget, han ville fortælle andre end mor og far.
Han sagde, at det ville han gerne.
Han gik til psykolog fem gange.
Han fortalte os aldrig, hvad de talte om.
Jeg tror, det hjalp meget, for så skete der noget i ham.
Han åbnede sig og fik selvtillid.
Han gik på andet år i gymnasiet, og de satte et skuespil op.
Rektor viste os hen til vores pladser og sagde:
"Vi sætter hovedpersonens forældre på første række."
Hans generthed var forsvundet, og der gik han rundt på scenen.
Han var sikkert bævende nervøs, men det gjorde vi også.
Er I klar?
KAPITEL 12: ELIKSIREN VENDER TILBAGE
Det sværeste ved at flytte hertil er sproget.
Jeg troede, jeg talte godt engelsk, men her opdagede jeg, at det gør jeg ikke.
Der er ord, jeg troede, jeg kendte, men det gør jeg ikke.
Det ord, jeg troede, var det nemmeste, viste sig at være det sværeste.
Ordet "shit".
Jeg har følt mig som en outsider overalt.
Men først nu har jeg indset, hvor mange af os outsidere der er -
- sikkert flere end insidere.
Skide indviklet.
Da jeg indså, hvor mange betydninger det har, tænkte jeg: "Shit!"
Nogle mennesker er flyttet fra et sted til et andet -
- men mange er også outsidere, hvor de altid har været.
Da jeg begyndte at lave standup i et fremmed land på et fremmed sprog -
- anede jeg ikke, hvor mange der kan relatere til det.
Mit shit er altid noget positivt og vigtigt.
Alle andres shit er dårligt.
Jeg orker ikke hendes shit længere.
Jeg skal finde mig i hans shit hver dag.
Ryd dit shit op.
Men rør ikke mit shit.
Er jeg a piece of shit, er jeg slem.
Hvis jeg er a big piece of shit, er jeg endnu værre.
Men er jeg the shit, er jeg fantastisk.
Det er vist tid til at pakke den her shit ned.
Verdens mest talte sprog er engelsk.
Jeg tror, at næste er, at han bliver en superstjerne.
Han bliver uopnåelig. Når jeg ringer:
"Fluffy, jeg har ikke tid til at snakke. Jeg skal underholde dronningen."
- Tak! - Det var så fedt!
Livet er ikke retfærdigt.
Men jeg synes, det er meget mere retfærdigt, end vi tror.
Uanset hvad man har opnået, fået eller gjort -
- har man samme mængde problemer som før.
De kan være helt anderledes, men er stadig problemer.
Man kan ikke skille sig af med sit følelsesliv.
Jeg ville ikke bytte mit liv for noget.
Det her er præcis det, jeg vil. Det her er virkelig godt.
Jeg håber, jeg lærer at nyde det.
At nyde mit liv og mig selv. Det ville være fedt.
At kunne hvile, sove og den slags.
Jeg øver mig stadig på at hvile mig, men jeg har lært at nyde mennesker.
Faktisk kan det godt være, at jeg nu bedre kan lide mennesker ...
... end vitser.
Er jeg overhovedet genert?
Jeg føler mig stadig genert, men det er måske ikke sandt.
Kan det her være forandringen -
- der har fundet sted i helten gennem denne film?
Altså i mig.
Ja, måske.
Slutningen. Nu er det slut. Nu er filmen slut.
Eller er den slut? Jeg taler stadig, ikke?
Den slutter ikke, før jeg tier stille. Det er sandt.
Apropos at slutte.
Nogle mennesker, når man taler i telefon med dem -
- og man bør lægge på, så kan man ikke.
Når man siger: "Hej, jeg må løbe" -
- forstår de ikke sætningen og tror, det bare er en sætning af mange.
"Åh, må du løbe? Jeg må også løbe lige om lidt."
"Gæt, hvor jeg skal hen. Bla, bla, bla."
"Nej, jeg må faktisk løbe." "Ja, det må du jo. Forresten ..."
"Hvad med næste uge, bør vi overveje det der ... "
"Nej, jeg er nødt til at løbe. Hej."
Der er ikke andet, der hjælper end: Dyt, dyt, dyt.
Godt, at de mennesker ikke arbejder på alarmcentralen.
"Nå, din fod er gået af led. Jeg havde engang min fod i gips ... "
"Alle signerede min gips. Det var så sjovt."
"Min tante fik engang problemer med hoften."
"Der sker meget, ved du nok."
Filmen skulle være sluttet for længe siden.
Men rulleteksterne fortsætter bare.
Rulleteksterne er en del af filmen, hvilket mange ikke forstår.
De rejser sig bare op og går med det samme.
Når filmskabernes navne endelig vises, går alle.
Alle er selvfølgelig tissetrængende, derfor løber de deres vej.
Jeg drillede jer nok lidt i starten, så undskyld, hvis I må holde jer.
Blæren brister, tindingerne dunker, og kindtænderne løber i vand.
Ved voldsom tissetrang får jeg ondt i kindtænderne.
Tissetrang begynder at kunne mærkes i kæben.
I kindtænderne. Hånden op, hvis det er sådan for jer.
Engang trykkede blæren sådan, så jeg blev helt betrykt.
Sjovt, ikke?
Jøsses.
Men bør vi slutte nu?
Den stakkels projektorfyr er her stadig.
Han kan ikke gå, før det her er slut.
Han ser vred ud. Vi sagde, filmen var 90 minutter.
Han ringer til fagforeningen: "Han ævler stadig. Den slutter ikke."
"De sagde 90 minutter, men nu er den 10 minutter over, for fanden!"
"Jeg skal hente ungerne og smide konen på bussen."
"Og min røv skælver."
Det er en erhvervssygdom.
De sveder i røven, og de får orm og alt muligt.
Der sidder de lange dage og ser film.
De samme film. Hvor mange gange har han set den?
Jeg må sige, at se sig selv på skærmen -
- om ens liv i en dokumentar som den her, det er ikke nemt.
Det må have været hårdt at se. Okay, også gode øjeblikke -
- men tænk at se sit liv blive parteret på den måde.
Men det var stadig okay.
Tak, fordi I kom. Kom snart igen.
I kan jo se den samme film igen. Hvorfor ikke?
Eller I kan se en anden film. Der er andre gode film.
Jeg kan nok ikke foreslå nogen.
Nå, nu må vi hellere løbe ...
Oh, ho ho.
Nu skal der soves (knaldes). Soves (knaldes).
Nå, nu er det slut. Farvel.
Tekster: Malene Faust Pedersen Iyuno