Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Okej, Kevin, då kör vi.
Relationerna jag har är äkta.
Jag är lyckligt lottad som har dem i mitt liv.
Spektakulärt.
Och att ha dem här en kväll som denna är helt fantastiskt.
Du visste aldrig hur mycket de älskade dig
Du visste aldrig hur mycket de brydde sig
När du överrumplar dem med din talang
Vet de inte vad de ska ta sig till
Du ger dem feber
När du drar dina skämt
Feber när du håller i micken
Feber i Madison Square Garden
Som eldsflammor genom natten
Du ger dem feber
När de skrattar
Feber när du lär och lever
Feber när du skiner
Vilket härligt sätt att brinna på
Vilket härligt sätt
Att brinna på
Snyggt, Robin. Snyggt.
Just precis!
Dags att hetta upp stämningen.
Är ni redo att dra igång festen?
Med min grabb, Nelly!
Och nu... en varm applåd för vinnaren
av det 25:e Mark Twain-priset för amerikansk humor,
- min vän, Kevin Hart. - Kevin Hart.
Tack.
Hur är läget?
Av någon anledning gjorde han en film om pop-tarts.
Låt oss välkomna Jerry Seinfeld.
Tack.
Inom underhållningsbranschen är tjänster och gentjänster extremt viktiga.
Just nu håller jag på att...
...göra Kevin Hart en tjänst.
Det är ingen stor tjänst.
Men ingen liten tjänst heller.
Det var inte så att jag hade vägarna förbi.
Jag var hemma och hade det bra,
och nu står jag här.
I kostym.
Är jag är för att jag är skyldig Kevin Hart en tjänst, kanske?
Eller så gillar jag tanken på att han snart är skyldig mig en tjänst.
Jag säger inget.
Det finns inte mycket som Kevin skulle kunna göra för mig. Eller hur?
Jag vill inte vara med i Jumanji.
Om man tittar på Kevin Harts karriär
verkar det hela ganska lätt.
Allt man behöver göra är att vara Kevin Hart,
och sedan faller allt på plats.
Hur fick han ett så perfekt namn? Är det hans riktiga namn?
Det är helt otroligt. Det är galet hur bra namnet passar honom.
Förnamnet är Kevin. En Kevin är alltid en bra kille. Och Hart.
Han är den mest omtyckta människan i världshistorien
och hans efternamn är Hart?
Kom igen. Det är galet.
Om han ville skaffa ett artistnamn,
skulle han heta "Kevin Oemotståndlig".
Personligen älskar jag honom något så otroligt.
Jag älskar allt han gör. Det är roligt...
Ja.
Antingen händer det något, eller så tränar han.
Det spelar ingen roll, för vad det än är, är han där.
Det är det bästa med det.
Namnet Kevin Hart dyker upp och där är han
på skärmen, och du tänker: "Det vill jag se mer av."
Folk frågar vad du tittar på.
"Ingen aning, men Kevin Hart är med."
Och personen sätter sig bredvid dig och säger: "Jag vill också se honom."
För några månader sedan såg jag Kevin prata inför ett rum fullt av
galna zillionärer och stora affärsmän
på JP Morgan-konferensen i Miami.
De ville höra honom prata om sin affärsverksamhet
och de är redan miljardärer.
Ändå ville de veta hur fan han lyckas med det.
Jag var där. Jag ville veta.
Hur i helvete gör han?
Jag minns inget av vad han sa.
Han är Kevin Hart. Det är så han lyckas.
Men Kevin hade på sig en perfekt, elegant, mörk kostym,
och inga strumpor.
Det är den sortens Chuck Yeager-höjd och -hastighet han uppnått.
Hans strumpor var som bortblåsta.
Jag vet inte var de var.
Han kanske tog på sig dem på morgonen,
men hans schema är så fullpackat att de måste ha flugit av.
Det blev för mycket. De flög iväg.
Jag vet inte, men herregud.
Vem behöver inte strumpor?
Det ska jag säga er. Kevin Hart.
Eftersom han har allt man kan tänkas önska sig eller behöva, kanske han
gör sig av med sådant som alla andra behöver
bara för att visa hur överlägsen han är.
Jag vet inte.
Men jag är glad över att få vara här
och göra den här fantastiska mannen en tjänst.
Vad mer kan jag göra för Kevin?
Vad skulle Kevin Hart vilja göra utöver det han redan gjort?
Det bästa med kvällen
är att vi åtminstone hittat något som Kevin inte redan har.
- Mark Twain-priset. - Ja.
Det är vad som gör kvällen så spännande.
Vi håller på att lägga klart
ett gigantiskt 1 000-bitars Kevin Hart-pussel.
Han la 999 pusselbitar,
och ikväll får vi lägga dit den sista
och säga att det var vi som gjorde det. Vi gjorde klart Kevin Hart.
Ett tusen pusselbitar i en låda blir ikväll ett vackert porträtt.
- Grattis, Kevin. - Tack. Jag älskar dig, Jerry.
Jag älskar dig. Tack.
Jerry Seinfeld. Oj.
Storslaget.
Det faktum att du och Jerry är här är storslaget.
Jerry Seinfeld.
Det är ett mirakel att jag är här.
Saken är den att vi alla ställer upp för varandra.
J.B. ser ut som chefen som rånar oss.
Och komiker är en speciell typ av underhållare.
Vi är artister, men vi är också precis som alla andra.
Vi ställer upp för varandra baserat på vår relation.
Så är livet som komiker.
Så när folk stöttar en, gör de det av en anledning.
- Det här är galet. - Från Comic Strip-klubben...
- Kom igen. Se på dig. - ...till att vinna...
Ge mig en dollar.
Senast vi alla var tillsammans var på en begravning,
så jag är glad att alla är vid liv den här gången.
Jag hatar begravningar. Det är inte min grej.
Även om det är det perfekta stället
för en congalingus.
Hon är anledningen till att min fru inte får resa med sina tjejkompisar.
Tiffany Haddish.
Vad kan jag säga om Kevin som inte redan finns på Internet?
Han är en fantastisk pappa, han är komiskt begåvad, han är stilig.
Allt är sant, men dötråkigt.
Ni tror att ni känner Kevin för att ni följer honom på Instagram,
eller har sett hans filmer.
Men ingen känner Kevin som jag gör.
Jag är hans komedisyster.
Jag får allt från hans standup-specialer.
Den här jackan?
Den är från Kevin, okej? Jag har ärvt den här.
Jag fick lägga i axelvaddar för att göra den lite kvinnligare.
Men jag har det riktiga scoopet.
Och jag är 99,9 procent säker på
att Kevin i själva verket är en pyssling.
Fattar ni? Det där är en pyssling. Ni hörde mig.
Han är en nyckfull, mystisk skojare.
Det är därför han är en pyssling,
inte på grund av längden, era lågt hängande nötjävlar.
Kevin är magisk. Han vet saker som han inte borde veta.
Han vet allt möjligt om mina relationer, sådant som är privat.
Privata grejer.
En gång hade jag bara precis börjat dejta en kille.
Det var hemligt.
Och Kevin dök upp från ingenstans
och sa: "Killen är en nolla. Du förtjänar bättre."
Sedan tog han ett glädjeskutt och sprang iväg i sina Nikes
och de hade spännen. Jag vet inte hur han övertygade Jordan,
men hans Nike-skor har spännen.
Sedan öppnade han en vegansk restaurang.
Och jag vet inte hur han klarade det.
Jag vet inte hur,
men han fick gräs att smaka kyckling.
Har ni provat det? Det är helt magiskt.
Det är...
Det är så gott.
Kevin är busig också.
Han retade mig hela tiden när jag var ung komiker.
Han vet hur svårt det är att lyckas som komiker.
Så när han äntligen började tjäna pengar på det,
viftade han bokstavligen pengarna i ansiktet på oss.
Han viftade dem i ansiktet på oss... Rakt i ansiktet på oss.
Minns du det, Kevin? Minns du att du brukade göra det?
Han sa: "Om du kan fånga dem, är de dina".
"Om du kan fånga dem, är de dina."
Först var det en dollar, sedan tjugo dollar, sedan femtio dollar.
Men en gång var det en 1 000-dollarsedel.
Han släppte den och jag...
Fattar ni hur arg jag blev när han kom med 1 000-dollarsedlar
medan jag sov i min bil?
Jag är fortfarande arg. Ledsen.
Jag måste komma över det.
För han hade fickorna fulla av pengar som om det var plockgodis.
Det talar till er, för ni är vita.
Jag tänkte säga pepparmint, men jag var rädd att tappa er.
Den största anledningen till att jag tror att han är en pyssling
är för att om man fångar en pyssling ger den en tur.
Och Kevin...
Sedan du kom in i mitt liv har turen alltid varit på min sida.
Förutom de senaste tre åren. Var var du?
Okej.
- Var i helvete har du varit? - Okej.
Jag behöver hjälp.
När Kevin började göra filmer sa jag att jag ville medverka i en film,
och Kevin gav mig en roll i Night School.
- Han har alltid sporrat mig. - Ja.
Han har alltid sporrat mig till att bli bättre och aldrig ge upp.
Och det var tack vare Kevin som jag vågade
ta mig till slutet av min regnbåge.
Och i slutet av den fanns en gryta med guld
och 40 timmars samhällstjänst.
De här två timmarna är en del av den. Två timmar ledigt.
Jag älskar dig, Kevin. Du förtjänar att lyckas.
Det gör du verkligen, och du förtjänar kvällens pris.
Du är en legendarisk pyssling och jag älskar dig.
Jag älskar dig mer, Tiff.
Jag älskar dig, Tiffany.
KEVIN HISTORIEBERÄTTAREN
- Ett tag sedan... - Ja.
...hamnade du i rullstol på grund av en olycka.
- Ja, precis. - Ja.
Vad hände? Vad var det som hände?
Jag bröt min penis.
Jag har aldrig träffat någon så öppen som du.
När det kommer till att samtala, kommunicera
och vara öppen, är det något jag har blivit bättre på.
Jag berättar inte skämt, utan historier.
- Jag är som en öppen bok, berättar... - Okej.
...om mig själv, om vad jag gått igenom.
- Väldigt modigt. - Det kan gå hur som helst.
Det är sant.
Det här är inget påhitt. Jag är helt ärlig just nu.
Så här gick det till.
Vi skulle till Mexiko. Vi satt på planet.
Och mina vänner älskar att ta med sig gräs på flygresor.
Varsågod. Ta med så mycket gräs ni vill.
Det är kul ett litet tag.
Tills de där mexikanska hundarna börjar nosa på alla väskor.
Låtsas inte som om ni inte vet vad de är ute efter,
för gissa vad jag tänker göra.
Jag tänker lösa fallet åt dem.
Det var Keith Robinson som sa åt mig att vara ärlig.
Att berätta om mitt liv.
Min mamma lät mig svära en gång.
Jag betedde mig illa och min lärare blev arg.
Hon häftade fast en lapp på mig. Det stod: "Till din mamma."
När jag kom hem läste mamma den.
Det stod: "Om du ger din son mer
uppmärksamhet hemma, kanske han uppför sig bättre i skolan."
Min mamma läste lappen och sa: "Vet du vad?
Säg åt henne att sköta sitt
innan jag kommer dit och spöar skiten ur henne."
Jag tänkte: "Vill du att jag säger det så,
eller ska jag utelämna vissa delar?"
Jag måste gratulera, för du ska snart
få ta emot Mark Twain-priset i komedi.
- Ja. - Vilket är en stor ära.
Jag ser fram emot det.
Du är faktiskt inbjuden, Jimmy.
Jag vill ha dig där. Ja.
- Räkna med mig. - Ja.
- Det vill jag jättegärna. Vilken ära. - Ja.
- Det måste du. - Jag vet grejer.
- Jag har känt dig länge. - Nej, inte för att prata.
Jag vill bara ha dig där.
Jimmy Fallon är här, men inte för att prata.
Vi älskar alla den här lille mannen
Han får plats i handen
Stora grejer kommer i små förpackningar
Ni vet vad jag menar
Lille Kevin, så omtyckt och rar
Trots att han är en liten karl
Han är chefen i alla rum
Men bakifrån ser han ut som en sjuåring
Det går inte att stoppa honom
Alla hans filmer slår igenom
Han kan uthärda alla stormar
Allt han behöver är ett cocktailparaply
Ja, han förtjänar cred och fort
Han vet hur man tjänar stort
Och efter en lång dag av jobbfläng
Tar han hundtrappan i säng...
Hallå, nej. Kom igen, Jimmy. Kom igen.
Han har en viss kreativ flair
Köper sina kläder på Build-a-Bear...
Vafan, Jimmy?
Han är så ödmjuk och jordnära
Men fötterna nuddar inte golvet När han sitter på en stol
Vi är glada att han föddes just hit
För honom är babymajs en hel måltid
Han kom hit ikväll med The Rock
Som bar honom i en BabyBjörn
För helvete, Jimmy.
Kom igen, Jimmy.
Så mycket talang Hur är det lagligt?
Underhåller miljontals nästan dagligt
Vi skulle bli förkrossade
Om en örn flög iväg med honom
Okej.
Nu räcker det, Jimmy. Det räcker.
Låt mig avsluta låten.
Kevin, du är så rolig och smart
Vi älskade dig med fart
Du må vara liten Men alla vet
Att du har störst penis
Nej, Jimmy, nej.
Grattis, Kevin. Du förtjänar det, broder.
Att se honom uppnå det han gjort...
En utmärkelse, ett pris, en hyllning efter den andra,
för han har lyckats med saker som ingen annan underhållare lyckats med.
Jag minns när vi brukade sitta och prata om våra karriärmål,
och han har överträffat alla sina drömmar.
Och nu, låt oss tillsammans välkomna nästa talare.
Han har tjänat över en miljard dollar i biljettintäkter
och har medverkat i många stora filmer,
SNL, Ombytta roller,
Snuten i Hollywood, Den galna professorn,
En prins i New York,
och har nominerats till en Oscar för Dreamgirls.
Det här är en stor överraskning för Kevin.
Gör er redo, för helvete,
för en riktig legend,
Eddie Murphy!
Nej.
Nej, tyst med er. Lägg av.
Eddie Murphy har bättre saker för sig.
Sätt er ner.
Ledsen.
Där fick jag dig.
Det här är personligt. Jag menade inte att avbryta showen,
men Kevin kom till The Masked Singer förra veckan
och sabbade min show, så nu sabbar jag din show.
Hämnd. Och för de som inte redan vet det, är det här min bästa vän och fiende.
Vårt skämtkrig har pågått i åratal.
Jag skickade honom en lama på hans födelsedag.
För att hämnas skrev han mitt mobilnummer
på varenda reklamskylt i USA, det stod:
"För faderliga råd, ring min bästa vän, Nick Cannon."
- De ringer fortfarande. - Skämtet funkade verkligen.
Men nu är det schackmatt.
Jag är i toppform. Det här var galet kul, eller hur?
De borde ge mig priset, inte dig.
Hur som helst, Eddie Murphy kommer inte.
Han håller på att filma i Atlanta, men hälsar så klart.
Han älskar dig, han med.
Så eftersom Eddie inte kunde komma
bjöd vi in någon minst lika speciell.
Varmt välkommen till stjärnan från Black Panther,
Black Panther 2: Wakanda Forever,
What's Love Got to Do with It? och Hålla andan,
Angela Bassett!
Gick du på den också? Du känner inte ens Angela Bassett.
Fan ta dig.
- Jag gör det. Jag har jobbat med henne. - Fan ta dig.
Du lär behöva hålla andan länge om du väntar på henne.
Förlåt. Jag lovar, det var sista. Det blir inga fler.
Jag lovar, på allvar nu.
Som ni vet är det här någon jag älskar djupt och innerligt.
Vi började som komiker tillsammans
på komediklubbar och drev med varandra.
Vi freestylade, drog skämt.
Och jag skapade en liten show
vid namn Wild 'N Out för att betala hans hyra.
- Det är, ni vet... - Det gjorde du.
Och vi är på topp än idag.
Jag älskar dig och hela din familj så mycket.
Grattis. Du är en sann komiker.
Men oroa dig inte. Du behöver inte... Sätt dig ner.
Jag har en riktig överraskning åt er.
Jag kan omöjligen förklara hur fantastisk den här lille mannen är.
Låt oss välkomna upp på scen
en komisk legend vars namn ni alla redan känner till.
Han är verkligen en ikon
och slår rekord med sina standup-specialer
och har huvudroller i filmer världen över.
Vi älskar honom alla.
Mina damer och herrar, Chris Rock.
Nej, på riktigt, han är här.
Damer och herrar, en varm applåd för den legendariske Chris Rock.
Oj. Tack.
Jag har aldrig sett Nick Cannon vara så rolig.
Oj.
Vi är här för att stötta Kevin Hart.
Här för Mark Twain-priset, Kevin...
En man med enastående talang. Se på honom. Se på hans leende.
Han ser ut som en nygift man.
Inget går upp mot den lyckan.
"Vi hade inga problem alls."
Ja. Kevin har gjort fantastiska filmer.
Min favorit är The Upside.
Har ni sett The Upside?
Med Kevin och Bryan Cranston.
Kevin är hans medhjälpare.
Ni måste se den. Det är Kevin Harts bästa rollprestation hittills.
För i filmen var han tvungen att låtsas som om han hade mindre pengar än Bryan.
Helt otroligt. Han säger saker som: "Vilket vackert hus."
"Jag har aldrig sett en Ferrari förut."
Det är en helt vanlig Denzel för honom.
Så...
Nej, allvarligt. Jag och Kevin träffades på inspelningen av Death at a Funeral.
- Just precis. - Death of a Funeral, var det.
Jag hade sett honom...
Du hade en standup-special på Showtime.
Ett gäng unga komiker och Kevin.
Och jag tror att vi var på lunchrast eller något
när Kevin kom fram till mig för att be om råd.
Jag hade sett honom och... Jag vet inte. Jag gav honom råd, men det är skumt.
Han är den enda...
Kevin Hart och Aziz Ansari är de enda som lyssnat på mig.
Och han gjorde precis som jag sa.
Jag såg på honom och sa: "Du är verkligen rolig,
men problemet är att du jämför dig med de andra komikerna.
De är inte dina jämlikar. Du är bättre än varenda en av dem.
Men du måste bryta dig loss från deras gäng och hitta din egen röst."
Det var så jag sa.
Det är sant.
Jag svär, 800 dagar senare...
...var Kevin Hart en större stjärna än jag var.
Inom loppet av 800 dagar stal han roller från mig.
Han är med i en film med The Rock.
Mitt efternamn är Rock.
Hur fan fick han den rollen?
När unga komiker ber mig om råd idag
svarar jag bara: "Håll käften."
Men jag älskar Kevin Hart.
Jag är glad att vara här ikväll.
Ha det så kul med din nya fru och dina barn.
Ta hand om er. Tack.
KEVIN KOMIKERN
Jag kommer att stå här ett tag.
Jag kommer att snacka en massa.
En del grejer jag säger är elaka.
Låt det vara så. Slappna av.
Ha det kul. Det är därför ni är här.
Pappa hade aldrig kalsonger.
Det här är min pappa och allt jag brukar se: "Ursäkta mig".
Idag ska ni få lära er vad en lång penis är.
Säg det högt.
Jaså?
Jag har otroliga vänner.
Jag skulle nog inte stå här idag
om det inte vore för mina vänner.
De hjälpte mig att ta mig till nya höjder.
I somras tog jag med dem till Japan.
Det var otroligt. Anledningen till att jag var så överväldigad var för att...
Jag var längst av alla i parken. Det är sant.
De kallade mig Godzilla. "Godzilla."
Jag gav råd, sa åt folk att dricka mjölk,
äta grönsaker och sådant.
Det här är ett viktigt ögonblick. Hör ni det?
Ett viktigt ögonblick.
Det bästa är att när jag ser mig omkring ikväll
ser jag alla möjliga folkslag, etniciteter och nationaliteter.
Kan vi skratta tillsammans kan vi leva tillsammans.
Och då kan vi också älska tillsammans.
Jag skrev historia i min hemstad, för helvete.
Jag är med i rekordböckerna. Hör ni det?
Vi känner och älskar henne.
Och ärligt talat skrämmer hon skiten ur mig.
Chelsea Handler.
Det är en stor ära att vara här ikväll
för att hylla Amerikas favoritkomiker.
Jag är så glad att Kevin är en del av mitt liv,
inte bara för att han är en otroligt begåvad och generös person,
utan också för att jag alltid velat veta hur det skulle se ut
om 50 Cent och jag fick barn.
Okej, Chelsea.
Kom igen, Chelsea.
Börja inte.
Jag träffade Kevin på min allra första talkshow.
Programmet hette Chelsea Lately och det stod klart redan då
att han skulle bli en superstjärna.
Särskilt efter att han själv sagt att han skulle bli en superstjärna.
Jag beundrade hans mod
och har fortsatt att beundra Kevins mod,
ambition och beslutsamhet,
och det hårda arbete som tagit honom hit ikväll,
så att programledaren han en gång delade sina stora drömmar med
kan ge honom ett pris för hans livsverk.
Alla här i Washington pratar om gränskrisen,
så jag tänkte prata om en egen gränskris och den handlar om Kevin.
Under coronakrisen ville jag desperat ta mig till Kanada
av en alldeles särskild anledning.
- Jag ville åka skidor. - Chelsea...
Och Kanada... Tyst, Kevin.
Kanada hade väldigt strikta regler. Det var nästan omöjligt att ta sig in.
Men när jag kollade Instagram,
såg jag att Kevin höll på att göra en film i Kanada.
Och han åkte fram och tillbaka mellan Kanada och USA hela tiden.
Ena dagen var han i USA för Thanksgiving,
och nästa dag var han tillbaka i Kanada.
Och det här pågick trots en obligatorisk tvåveckors karantän.
Nu räcker det.
Så jag ringde och sa: "Jag vet inte hur du gör det,
men jag behöver hjälp att ta mig över gränsen."
Och vet ni vad Kevin sa?
"Inga problem, Chelsea. Jag fixar det.
Jag fixar en roll i min film."
Jag sa: "Toppen. Vad som helst.
Det kvittar. Jag regisserar om jag måste."
Han skulle till och med hjälpa med pappersarbetet.
Jag var så uppspelt.
Han sa: "Jag fixar det, Chelsea. Oroa dig inte, jag fixar det."
Det var då jag lärde mig att om man ber Kevin om något,
kan man alltid räkna med att få höra de tre orden.
"Jag fixar det."
Och sedan kan man räkna med att aldrig mer höra av honom.
Skitsnack.
Det är den sortens man vi hedrar här ikväll.
Den sortens man som skulle neka en rik vit kvinna
en skidsemester under en global pandemi.
Men vi är här för att hedra Kevin, så jag borde kanske säga något fint.
Jag gjorde en dokumentär nyligen och ville att Kevin skulle medverka.
Jag kontaktade hans team. Gissa vad de sa?
Ingenting. Ingen svarade.
Så dagen före inspelningen
skrev jag till Kevin och berättade om projektet
och sa att hans team aldrig svarat.
Och han sa: "Chelsea, jag fixar det."
Men vet ni vad? Den gången gjorde han faktiskt det.
Han dök upp på sin lilla skoter nästa dag kl. 9.00,
utan sitt team, alldeles ensam.
Och han levererade som vanligt.
Just precis.
Och precis som alla älskar jag att driva med honom,
men han ställer alltid upp när det gäller.
Det är därför så många fantastiska och begåvade personer dykt upp ikväll.
Men också för att han är storhjärtad, hysteriskt rolig,
full av livsglädje och en hårt arbetande liten jävel.
Och jag fixar det, Kevin.
- Grattis. - Jag älskar dig, Chelsea.
Kul att ses.
Bra jobbat.
Härnäst, mannen som överlevt två strokes för att kunna vara här ikväll.
Den hysteriskt rolige Keith Robinson.
Okej. Oj.
De sa att jag hade fyra minuter på mig.
Och det tog mig tre och en halv att ta mig hit.
Kev, jag älskar dig. Trevlig kväll.
Förbannade Chris Rock.
Han kallar mig Strokey Robinson.
Vilket rövhål.
Jag träffade Kev...
Jag träffade honom 1998-99 på Laff House.
Jag träffade två killar, faktiskt.
Store Jay Oakerson, och lilldummern, den jäveln.
Kevin Hart. Ni fattar vad jag menar.
Jag bestämde mig för att ta med dem till New York i min Buick.
Men de jävlarna försökte spela ny musik i min gamla bil.
De spelade Jadakiss, Jay-Z, Fat Joe.
Så fort CD-spelaren spottat ut skivan kastade jag ut den genom fönstret.
Sen tvingade jag dem att lyssna på Mahalia Jackson.
Jag tittade i backspegeln och de var äcklade.
"Vafan?"
Men medan vi gjorde vårt höll Kev, lilldummern, på att spela in.
Jag sa: "Spela in det på band." Han skickade bandet.
Och han hittade några potentiella musikbolag.
Två stycken vid det laget.
Jag sa: "Signera inga kontrakt.
Gör inte det. Jag säger vem du ska jobba med."
Och till slut kom han till mig med Dave Becky.
Jag sa till Kev: "Han är rätt kille för jobbet.
Men du måste bryta med de två andra."
Så Kev ringde en av cheferna och sa: "Hej..."
Kev vet hur man snackar skit, inte sant?
Han sa: "Tack för allt.
Du gjorde ett bra jobb.
Men jag tänker jobba med Dave Becky."
Den första sa: "Okej. Ta hand om dig. Ha det bra."
Okej. Sedan ringde han den andra.
Samma skit. "Du skötte dig väldigt bra."
Och kvinnan sa: "Vad fan pratar du om?"
Och Kev sa: "Jag tänker jobba med Dave Becky."
Jag svär, hon sa: "Din lilla dvärgjävel.
Din lilla dvärgjävel.
Jag tänker spöa skiten ur dig.
Håll dig borta." Jag tänkte: "Helvete."
Och jag svär, två veckor senare ringde Kev
och sa att han skulle flytta till LA.
Jag sa: "Vafan? Gjorde hon dig så rädd?"
Men Kev... Jag älskar honom. Han är en del av familjen.
Jag minns när jag fick min stroke.
Jag låg på sjukhus under coronakrisen.
Och helt plötsligt tog de mig till covid-centret.
De placerade mig där
och sa: "Vi tänker lägga dig på covidavdelningen."
Jag tänkte: "Fan också."
Mitt barns mamma ringde och jag sa: "Du måste ringa Kevin."
Hon sa: "Va?" Jag sa: "Ring Kevin."
Och jag sa: "Kev, de tänker placera mig på covidavdelningen."
Och Kev började med sitt skitsnack. "Va? Det är skitsnack."
Jag sa: "Jo, de tänker lämna mig där."
Han sa: "Låt mig ringa några samtal."
Jag tänkte: "Ja, nu händer det grejer."
Han sa: "Jag ringer tillbaka om tio minuter."
Jag tänkte: "Ja, för helvete."
Men när han la på luren tänkte jag: "Vänta lite.
Vem fan ska han... Vem ska han ringa?"
Dr Fauci? Vafan?
Och när jag äntligen tagit mig igenom skiten, sa jag:
"Din lilla dvärgjävel."
Ja.
Herregud.
Jag är fortfarande arg, förresten.
Helvete.
Jag tappade min käpp.
Lite hjälp, tack.
Jag behöver hjälp, för helvete.
Tack.
- Såja. - Så där, ja.
Adam Blackstone. Vad sägs om det?
Adam...
Adam, ge tillbaka käppen.
Förlåt, det där var fel av mig. Det var inte schysst.
Kevin, jag älskar dig. Det här är verkligen stort.
Jag älskar dig. Det här är väldigt speciellt.
Det gör jag verkligen. Din familj, jag ser er alla tillsammans.
Din son, din dotter, din son, din dotter...
Inga fler. Inga fler barn.
Okej, jag älskar dig. Ha det bra. Ta hand om dig.
Jag kan inte fatta att två personer från Pootie Tang är här ikväll.
En varm applåd för den hysteriskt rolige J.B. Smoove.
Okej.
Kevin Hart. Se på dig, snygging.
- Hur är läget? - Jättebra.
Inte lika bra som du, du är fantastisk.
Kevin och jag har känt varandra länge. Jag är lite äldre än Kevin.
Men jag minns att Kevin alltid var på Laff House i Philadelphia.
En kille på klubben med små lysande ögon.
Jag tänkte: "Någon måste komma
och hämta sitt barn från klubben. De säljer alkohol här.
Vem tar med sig en tonåring till en komediklubb?"
Men det var ingen tonåring.
Det var Kevin.
På den tiden nästan bodde han på klubben, och höll sig längst bak
för att ta anteckningar, absorbera allt
och plåga alla som försökte prata med honom.
Jag minns att vi brukade prata om komedi
före mina nummer, och jag minns också att jag,
när jag lämnade klubben och var på väg tillbaka till New York,
knappt hann över Ben Franklin-bron
förrän jag stannat till vid vägkanten
vid en telefonautomat för att ringa telefonsvararen,
och kolla med växeln
om Kevin höll på att stjäla mina skämt igen.
- Okej. Det är... - Jag ljuger inte.
Jag sa: "Tack för informationen, Jenny."
Det var så länge sedan
att jag inte ens minns alla skämt Kevin lånade.
Poängen är att han lånade skämt.
Men ni förstår, det är inte skämten som räknas.
Jag brukar jämföra komiker med kockar.
Vissa lagar gourmetmat och andra snabbmat.
Men vad de än gör, är det deras recept.
Och det tar tid att hitta rätt ingredienser.
Kevin var tvungen att hitta rätt ingredienser.
Under årens lopp har jag sett Kevin förvandlas från en kortvuxen kock
som bränner sina pommes,
till en ännu kortare stjärnkock.
Från att sitta längst bak på småklubbarna i Philly
till att stå på scen på arenor runt om i världen.
Och hur lyckades han med det? Enkelt.
Genom att vara sig själv.
Och kanske lite som jag.
Lite som jag, men mest genom att vara sig själv.
Jag minns att Kevin bjöd min fru Shahidah på sin sista turné
för att se hans show på Barclays Center i Brooklyn, New York.
Han var naturligtvis otrolig. Publiken var galen.
Det var min hemstad. Vem trodde han att han var?
Jag sa: "Den där grabben suger."
Men efter showen gick jag backstage.
Kevin kom fram och tackade mig för att jag kommit.
Det måste ha betytt mycket för mig att se honom uppträda i min hemstad.
Han började gråta. Jag kunde inte tro det.
Det är den känslosamma sidan av Kevin.
Han började gråta där och då. Ni skulle ha sett tårarna.
Han började gråta chokladmjölk. Det var mörka tårar.
Jag har aldrig sett så mörka tårar.
De hade samma konsistens som en smoothie.
Tjocka tårar, som om han grät O'boy.
Jag vet inte vad det var med honom.
Jag vet att folk drar skämt om Kevins korta längd, och det med rätta.
Men sanningen är att Kevin är en jätte. En jätte i miniatyr.
Tack för att jag fick chansen
att prata ut om allt det här.
För ni vet hur det var. Vi ville alla komma någonvart.
Och det är så komedibranschen fungerar.
Och Kevin, allt jag säger, säger jag med kärlek.
Bara kärlek. Du vet varför jag är här.
Bara kärlek. Jag älskar dig.
Grattis, Kevin. Du förtjänar det här.
Jag älskar dig så mycket.
Jag är så stolt över din resa. Jag har följt den ända från början.
Jag älskar dig. Ge mig en kram. Kom igen.
Kom igen.
- Jag älskar dig. - Hur är läget? Grattis.
KEVIN FILMSTJÄRNAN
- Är du redo att bli överväldigad? - Jag är redo, så redo.
Ingenting är omöjligt!
Åh, nej. Han gör det där med rösten.
Hör du någonsin skiten som kommer från din mun?
- Använd din vanliga röst. - Det här är min vanliga röst.
- Du, Mike. Hur gammal är din mamma? - Va?
Nej, inte på det sättet. Det är inte som du tror.
Hon frågade om jag var hungrig. Jag sa: "Hungrig på vadå?"
Min gruppchatt med actionstjärnor. Jag, Tom Cruise, Harrison Ford, Jet Li.
- Vi är tajta. - Du har knappt The Rocks nummer.
Du har knappt The Rocks nummer.
Först och främst och med all respekt, åt helvete med The Rock.
Backa, mannen.
Det här känns inte bra.
Menar du att du lät en kanin skita i hans säng
- för att en del av... - Vänta lite.
- Det var ingen kanin. Det var jag. - Är du stolt över det?
Jag tar dig till häktet.
Jag älskar dig.
- Vad gör du? - Jag tänkte kyssa dig.
Ingen sa något om en kyss.
Jag kontrollerar området.
Är jag mörkhyad?
- Ja. - Okej.
Okej, då. Inga problem. Allt är som det ska.
Ja. Okej, allt är som det ska.
Från About Last Night med Kevin Hart,
och ännu viktigare, Shaft med mig,
ett varmt välkomnande till Regina Hall.
Tack.
Jag är verkligen besviken,
för ikväll firar vi Kevins liv och karriär,
och jag har hört en hel del negativa saker.
Jag har fått höra om hans dåliga kommunikationsförmåga,
att han har en stor penis, och allt det där är lögner.
Nej.
Kevin, nej.
Jag vägrar. Jag tolererar inte lögner.
Kevin, se på mig. Jag är din jobbfru. Och jag är här för att rädda dig.
- Tack. - Hör på, jag älskar dig.
Du kan räkna med mig. Där är min systerfru, Eniko. Så vacker.
Vi är familjen Harts, allihop.
Det här är från Scary Movie 3.
Det var då allt började. Jag var 21 år.
Vem hade kunnat tro att jag skulle träffa min
blivande jobbmake på en manusläsning?
Sedan dess har Kevins karriär exploderat.
Ingen... Ingen förutsåg det. Men en person gjorde det.
Inte jag. Nej, jag hade ingen aning.
Ärligt talat, efter Soul Plane,
en film som ingen här har sett...
Eller hur? Tänkte väl det.
Ni har aldrig hört talas om den heller? Det är lugnt. Det gör inget.
Många har raderat den från sina minnen. Jag med.
Och jag raderade Kevin från min mobil.
Men det gör inget, för under årens lopp har Kevin ständigt visat sig vara
en äkta filmstjärna med mer än 60 filmer på meritlistan.
Åtta av vilka vi båda medverkat i.
Härligt.
Och vi har haft många kärleksscener, några på Kevins begäran.
De flesta begärdes faktiskt av Niko.
Okej. Visst.
Ja. Hon sa att hon var trött på det.
Jag kan med säkerhet säga att ända sedan vi blev vänner
har Kevin alltid varit lika snäll och välvillig.
Det är sant.
Vet ni vad som också är sant? Att Kevin är en fantastisk pappa.
Han är en utomordentlig familjefar.
- Hörde ni det? - Han kan...
Det är sant. Du är bra på allt.
Dina uppoffringar, din hängivenhet, din arbetsmoral.
Den är oöverträffad, för Kevin bryr sig.
Kevin bryr sig verkligen om kvaliteten... på checken, inte på projektet.
Det skiter han i. En del av grejerna är riktigt dåliga.
Men vet ni vad?
Han tjänar mycket pengar.
Det har gått över 20 år sedan vi först träffades,
och i Kalifornien är vi numera sambor.
Det innebär att jag har rätt till...
Nämen, titta där. Herregud. Det är lagligt.
Jag är faktiskt berättigad till hälften av Hart-imperiet.
Okej.
Om Kevin äger det, om han får betalt för det, får jag också det.
Att vara jobbfru är ett stort ansvar.
Och bakom varje framgångsrik Kevin Hart
finns en guldgrävande Regina Hall-Hart.
Och jag menar det, Kevin.
Grattis till denna otroligt stora ära.
- Och jag älskar dig så mycket. - Jag älskar dig, G.
Bara genom att se alla här
och få umgås med alla dessa idoler
som inspirerat mig genom livet...
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig också.
Att jag får vara en del av det är helt...
Han har alltid varit roligast i världen i mina ögon.
Jag är så glad över att få vara här och hylla honom.
Okej.
Välkommen upp på scen, Lil Dicky.
Låt mig berätta en sann historia om dagen jag mötte Kevin Hart,
för jag tycker att den säger mycket om honom.
Jag är rappare och skulle uppträda i Las Vegas
på en av de där snuskiga poolfesterna som hålls om dagarna i Vegas.
Det var där Kevin Hart hade sin riktiga svensexa.
Han gillar väl att umgås med den sortens pack
som gillar hans filmer.
Han gillar stämningen.
I vilket fall, hade jag inte träffat honom än.
Jag stod på scen och rappade.
Jag gjorde min grej när publiken plötsligt började vråla.
Jag antog att det var för att jag gjort något coolt.
Men sen vände jag mig till höger och nej,
det var för att Kevin Hart klättrat upp på scenen med en mikrofon.
Han uppträdde faktiskt med mig under hela framträdandet.
Jag växte upp i Philadelphia och avgudade honom.
Min dröm gick i uppfyllelse
när han dök upp ur tomma intet och delade scenen med mig.
Ett riktigt coolt ögonblick.
Under årens lopp började jag fundera
på vad som verkligen hände den dagen.
Vilken fräckhet.
Trots att han aldrig träffat mig
antog han att alla ville att han skulle stå på scen och delta.
Vilket löjligt sätt att leva sitt liv på.
Jag vet inte hur han kommer undan med det, men det gör han.
Och han hade rätt.
Alla blev tokiga och så var det med det.
Det slutade med att han producerade min tv-serie.
Nu tjänar han ännu mer
och har utnyttjat mig sedan dess.
Men allvarligt, Kevin, jag växte faktiskt upp i Philadelphia
och det är inte ofta man minns komiker
eller ögonblicket då man såg dem för första gången,
men jag minns att jag satt i min vän Chris Claffeys källare.
Du dök upp på skärmen och var helt otrolig.
Och du är en äkta komiker
som faktiskt banar väg för andra.
Du gjorde det för mig i alla fall,
och öppnade dörrar fast du inte behövde det.
- Så, ja. - Jag älskar dig.
Jag tyckte det vore passande att spela låten du framförde den dagen.
Den heter "$ave Dat Money."
- En gång. - Den här är till Kevin.
Ställ er upp, allihop.
- Det är ingen metafor. - Upp med händerna.
- Ingen metafor. Stå upp. - Upp med händerna.
Upp med händerna.
- Jag älskar dig. - Jag med.
- Du förtjänar det här. - Jag älskar dig.
- Du förtjänar det. - Jag älskar dig.
Lil Dicky.
Du var grym, Adam.
Välkomna, Kevin Hart och Plastic Cup Boyz.
Plastic Cup Boyz. Det är vår grupp.
Om vi var en klubb, skulle det vara namnet på vårt klubbhus.
Jag gör inte showen själv.
Jag är alltid med mina vänner, mina bröder.
Din umgängeskrets säger mycket om vem du är.
- Jag hämtar den. - Lämna honom ifred.
Vi umgås oftare med varandra än med våra familjer.
Man klarar det inte på egen hand. Man behöver ett team.
En varm applåd för Plastic Cup Boyz.
Ja. Hur är det med er ikväll? Hur mår ni?
Vi har turnerat... Det är svårt att tro,
men vi har turnerat med Kevin i 17 år.
Han är sig lik.
Ni känner inte igen oss, vi är mörkhyade kändisar.
Om det här var BET, skulle vi ligga etta på topplistan.
Vi är stora på BET.
Skämt åsido, det finns inget som Kevin älskar mer än att vara pappa.
Helt rätt.
Särskilt på turné. Allt han behöver är FaceTime.
Ja.
- Vad är det? - Nej.
Som ni kan se är vi en grupp.
Kevin är gruppens ledare och Michael Jackson.
Men som de flesta grupper har vi en missnöjd medlem.
Mina damer och herrar, Jermaine Jackson Jr.
Där är han.
Jag är gängets Bobby Brown,
David Ruffin, den som vill göra solokarriär.
Men det återspeglar ditt ledarskap.
Om din ledare inte väcker en hunger
efter mer inom dig, är han verkligen en ledare?
Eller uppmuntrar han medelmåttighet? Som till exempel Joey och Spank.
Jag ser min egen storhet tack vare storheten i dig.
- Älskar dig. - Älskar dig med.
Ikväll har det dragits en hel del skämt om Kevin.
Vi hörde dem alla, alla småskämt och så vidare,
men ingen uppskattar ett skämt lika mycket som Kevin.
Så på Plastic Cup Boyz vägnar,
höj era muggar.
Så ska det se ut.
Till mannen som gör världens bästa tequila...
...George Clooney.
Från våra hjärtan...
...till Kevin Hart.
Broder, vi älskar dig, det här är så välförtjänt.
- Gratulerar, min vän. Allihop. - Grattis.
Skål!
Tack.
KEVIN MANNEN
Humor har varit huvudnyckeln till alla dörrar jag någonsin öppnat.
Man behöver inte hålla sig till en sak.
Man kan vara bra på en massa olika saker.
Ny dag, ny tagning.
Redo. Och tagning.
- Du slutar aldrig. - Nej.
Läget, allihop? Läget, världen?
Man inser inte att man är bra på många olika saker
om man inte provar många olika saker.
Allvarligt, Högsta domstolen?
Tro inte att ni kan... Tro inte att ni inte kan...
För helvete, Kevin.
Det fina är att man lever och lär.
Just nu lever jag, men jag lär mig fortfarande.
Grattis till Grammy-nomineringen.
- Snyggt jobbat. - Tack.
Man lever bara en gång.
Ni har möjligheten att ta hand om er själva
och leva livet fullt ut.
Dröm, grabben!
Utbildning.
Man ska inte vara rädd för att vara den man är.
Det här kommer att bli stort.
Skapa utrymme för andras självförtroende.
Jag gjorde mitt.
Du är den store killen.
Självförtroende och tilltro.
Det är så drömmar förverkligas.
Om den här presentatören drar ut på talet
är det tekniskt sett ännu en Netflix-special.
Vänligen välkomna Dave Chappelle.
Tack.
Kevin, det här är märkligt.
Att få ett pris som detta innan karriären ens är över.
Men en sak måste jag säga.
Alla säger att du förtjänar det. Vad ska det betyda?
Herregud, klart att du förtjänar det.
Kevin Hart växte upp i Philadelphia och levde i fattigdom under sin uppväxt.
Och om överlevnad hade en maskot, skulle det vara han.
Han ser ut som en överlevare.
En liten kille i norra Philadelphia.
Stark, men kan inte slåss.
Han överlever med humor.
Och lättsamhet.
Om ni visste vad han har gjort för oss,
skulle ni förstå varför alla ställde upp ikväll.
Han får mig att tro att världen är okej.
Alltid optimistisk.
Komedi är tufft och komiker är fruktansvärda, hemska människor.
Men inte du.
Oavsett vilken situation vi befinner oss i
får du oss alltid att känna oss glada och lätta, och varje gång vi ses
påminner du mig om varför jag älskar komedi så mycket.
Ingen ger dig det erkännande du förtjänar
för hur enastående du är som komiker.
Kevin, allt du uppnått genom din karriär
är bara en liten del av den du är.
Du är väldigt, inte bara välförtjänt av det här priset,
men folk inser inte hur mycket du har gjort för branschen.
Vet du hur många biljetter du har sålt sedan du började göra konserter?
Jag ringde och kollade. Jag vet också.
En halv miljard.
En halv miljard människor
har sett den här mannen stå på scen
för att få dem att skratta.
Kevin är en av de bästa komiker jag någonsin sett.
Och Kevin är en av de bästa personerna jag någonsin träffat.
Hej, Jerry.
Du sprider glädje omkring dig.
Folk vet inte hur mycket komiker måste gå igenom
och hur svårt det är, hur tungt det är att bära kronan.
Men jag svär, du gör det med så mycket elegans, så mycket vänlighet.
Jag kan varenda historia om alla komiker som du har hjälpt.
Jag vet att du åker tillbaka till Philadelphia och stöttar grannskapet.
Och jag vet att du ibland mår hemskt inombords,
men jag har aldrig sett det på dig och jag har aldrig känt av det.
Och jag är hedrad över att känna någon som du.
Jag önskar att du varit där när jag vann priset.
Men, nej. Killen var upptagen.
Jag sa det om mig själv, men det gäller även
många av mina kollegor, alla mina kollegor här ikväll.
Under livets gång, i varje enskilt ögonblick,
är det ögonblickets starkaste dröm som segrar i det ögonblicket.
Och herregud, Kevin Hart,
du är en mycket mäktig drömmare.
Jag älskar dig så mycket,
och glöm aldrig att jag sa det, för enda gången vi träffas är i poddar.
Jag driver med dig.
Om du behöver mig, kommer jag direkt.
Och du förtjänar det. Du har jobbat hårt för det.
Och du har förtjänat det här.
Det du har gjort för komedigenren är makalöst.
För första gången i mitt liv har jag uppträtt på arenor med Chris Rock.
Jag skulle aldrig ha gjort det om det inte vore för dig.
Du fick mig att drömma större och du är yngre än mig. Vad förödmjukande.
Men det är inspirerande.
Ta vara på det här ögonblicket.
Och jag måste berätta en grej.
När jag slutade med Chappelle's Show var det svåraste...
Inte det svåraste, men en svår del
var att jag tvingades se världen gå vidare utan mig.
Och med tiden började jag vänja mig vid det.
Och så en dag
kom min son hem och såg på mig som om jag var galen.
Och jag sa: "Varför tittar du på mig så där?"
Han svarade: "Kevin Hart sa precis i en intervju
att du är en av de största komikerna någonsin."
Och jag sa: "Ja, ja", men tänkte: "Gjorde han?"
Jag tänkte att om jag någonsin fick chansen att hedra dig
inför din familj, så skulle jag inte tveka en sekund.
Synd att det var idag, för jag skulle egentligen till Jamaica.
Kevin, du får mig att drömma större.
Du inspirerar mig och påminner mig om varför jag älskar mitt livs kärlek.
Komedi. Sättet du gör det på är mästerligt.
Och du är en av spelets GOATs.
Från djupet av mitt hjärta, tack.
En varm applåd för årets vinnare
av Mark Twain-priset.
Kevin Hart.
Kom igen.
Dags att välkomna Kennedy Centers ordförande, David Rubenstein.
Hur många av er skulle vilja följa i Chappelles fotspår?
Inte lätt.
Om Mark Twain var här idag skulle han nog inte förstå
innebörden av kvällens festligheter.
För han skulle vara 214 år gammal.
Den ålder han kunde ställa upp i presidentvalet.
På kvällen för den allra första prisutdelningen
var Kevin Hart 19 år gammal.
Kanske såg han Richard Pryor ta emot det första priset.
Kanske var han på en komediklubb
för att påbörja den resa som har lett honom till kvällens scen.
På den tiden hade han nog ingen aning om att han skulle hamna här.
Men han förtjänar det på så många sätt,
för den inverkan han haft på vårt samhälle är enorm.
Allt Kevin gör,
vare sig på tv eller på film, på komediklubbar eller gigantiska arenor,
får oss att skratta.
Det är en stor ära att få överlämna 2024 års Mark Twain-pris
för amerikansk humor till Kevin Hart.
Oj.
Först och främst, innan jag säger något mer, måste jag tacka
alla mina vänner.
Jag vill tacka Nelly, Robin Thicke.
Jag vill tacka Tiffany Haddish,
Chelsea Handler, Chris Rock, Jerry Seinfeld, Dave Chappelle,
Keith Robinson, Plastic Cup Boyz.
De förgyllde scenen ikväll.
Och jag börjar med det
innan jag kommer igång med mitt tal,
för framgång betyder ingenting utan de som verkligen känner en
och förstår vad man har gått igenom.
Jag återkommer till det om en stund.
Men det faktum att de ställde upp ikväll betyder verkligen mycket för mig.
- Jag uppskattar det. - Du glömde mig, din jävel.
- Och jag, då? - Förresten...
- Okej. - Kevin.
Förresten, här kommer det viktigaste.
- Jag. - Ni tror att det var ett misstag.
Fan ta dig, Nick.
Okej?
Jag trodde verkligen att Eddie Murphy var här. Fan ta dig.
Tro inte att jag inte tänker redigera bort min reaktion...
Och du bara... Fan ta dig, Nick Cannon.
Och, J.B., du sa att jag fick min stil från dig.
Dra åt helvete, J.B.
Ikväll handlar om att fira. Jag utelämnade allt det.
Och vet ni vad? Ni gjorde precis som jag.
Minen jag gjorde, gjorde ni också.
Ja. Fan ta er båda två. Ja, just precis.
Men åter till det viktiga.
Ikväll handlar om kärlek.
Så ikväll tolereras inget annat än kärlek.
Det finns inte plats för annat.
Men allvarligt talat, skämt åsido...
Det går inte att köpa eller fejka stöd från vänner.
Så det är en speciell kväll, inte bara på grund av priset,
utan tack vare ert stöd.
Så innan jag säger något mer vill jag säga...
Regina, helvete.
Att se folk jag skulle ställa upp för ställa upp för mig, betyder så mycket.
Det är värdefullt.
Och just nu vill jag att ni också ska känna så
och förstå det. Så skämt åsido,
tack för att ni kom till en så fantastisk kväll.
Den hade inte varit lika fantastisk
utan sann vänskap och äkta energi.
Men det är riktiga grejer där borta,
och riktiga grejer där borta också.
Så med det sagt...
Tack för att ni kom. Keith...
Herregud. Folk vet inte vem du är eller hur mycket du betyder för mig.
De vet inte det.
Det gör de inte.
Vi kommer att redigera klippet, så att du kommer upp på scen snabbare.
Vi snabbar på det. Det kommer att se bra ut.
Och jag ska... Det är Keith.
Jag fixar det, Chelsea.
Jag tar hand om det, Keith.
Jag ser till att du kommer dit snabbare.
Tack till Gud.
Gud får mig att inse hur viktig min mamma var,
för mamma fick mig att inse hur viktig Gud är.
Min mamma planerade att lämna oss vid en viss tidpunkt
så jag fick förlita mig på och låta mig inspireras av Gud.
Så tack, Gud, för att du gjorde min mamma till den hon var
och för att hon inpräntade det hon gjorde i mig.
Jag vill tacka min pappa.
Jag vill tacka min pappa också.
Jag visar inte alltid min pappa så mycket kärlek.
Min mamma och pappa är inte här.
Min mamma fick mig att förstå mitt värde.
Och budskapet var att jag var en bra grabb,
en fantastisk grabb, som kunde göra vad jag ville
och bli vad jag ville. Jag trodde på det.
En del barn gör inte det. Jag gjorde det.
Att hålla fast vid det hjälpte mig...
...att bli den jag är idag och att träffa de människor jag träffat.
Jag började inte med komedin för att vinna priser.
Jag förälskade mig i komedin,
och när jag föll för komedin tänkte jag: "Herregud.
Jag älskar något jag kan göra resten av mitt liv." Vilken seger.
Jag föll för något jag kunde anpassa mig till,
som jag kunde hålla fast vid och behålla.
Jag blev bra på det.
Och när jag blev bättre
kom jag på fler sätt att bli större och bättre.
Till alla tittare ikväll, det handlar inte om priset,
utan om att finna glädje i sig själv.
Det handlar om att finna glädje i det man förstår,
i det man har åtagit sig.
Jag gav komedin mitt allt.
För mig var det komedi eller ingenting.
Jag la alla ägg i samma korg.
Vare sig det fungerar eller inte är jag nöjd med mitt val.
Herregud. Mitt val blev så mycket mer än jag någonsin hade föreställt mig.
Men det var för att jag satsade allt på komedin.
Det var en risk som jag var villig att leva med.
Och mitt budskap till alla som tittar eller kommer att titta...
Somliga fnyser åt hasardspel.
Ett liv utan chansningar är inte normalt.
Då låtsas du att du vet. Det gör du inte.
Du vet inte vad som kommer att funka.
Du vet inte hur framtiden ser ut.
Du har inte alla svar.
Så ibland är en chansning det bästa sättet att utforska vem du är
eller bli den bästa möjliga versionen av dig själv.
Jag är ett exempel på bra och dåligt spel.
Jag har vunnit och förlorat.
Men det finns ingen större seger
än att välja rätt.
Jag gjorde rätt val,
och rätt val ledde mig till rätt hem.
Min fru, mina barn, min grund.
Jag kan inte göra något utan rätt grund.
Så till min fru, jag älskar dig för ditt tålamod.
Du står ut med min instabilitet och mina val,
och litar på att jag i slutändan gör det rätta.
Till mina barn, för att ni förstår att er pappa är just det.
Er pappa.
Jag är ingenting utan er.
Det finns inget liv i mig...
...utan er.
Jag andas för er. Jag lever för er.
Till min bror...
Jag saknar ord när det kommer till min bror.
Jag kan inte beskriva en bättre människa.
Ett bättre stöd.
En bättre farbror.
Ingen är mer pålitlig.
När föräldrarna föll, reste du dig.
När de blev sjuka, reste du dig.
Genom alla mina val,
valde du att stå vid min sida.
Och jag tänker finnas där för min bror, för han finns där för oss.
Och efternamnet Hart kommer att betyda så mycket,
tack vare ditt engagemang.
Jag hatar att säga det här framför alla vita på kongressen,
men du är bäst, nigga.
Du är bäst.
Och... mina barn är bättre personer tack vare dig.
Till Dave, Chris, Jerry.
Komedin är min läromästare.
Och när branschens stjärnor på något sätt stöttar en,
känns det verkligen som om man lyckats.
Jag ställde in planer.
Det får en att känna sig fantastisk.
Och även om det här priset betyder mycket och aldrig kommer att tas för givet,
betyder det ännu mer att titta dit bort och tänka:
"Herregud. Jerry Seinfeld, Chris Rock och Dave Chappelle
kom hit ikväll för min skull."
Inget...
Inget betyder mer än det.
Och... jag vill inte bli för känslosam,
men mina känslor kommer från tanken:
"Jag borde inte vara här."
Så att vara här
som ett exempel på folk som kan stå här,
är precis vad drömmar handlar om.
Min dröm är verklighet och den tar inte slut idag.
Min dröm växer.
Jag blir tårögd, för jag får dela det med mina barn.
Det har varit en fantastisk kväll och jag uppskattar allt stöd.
Inga ord räcker till för att beskriva känslan.
Och ikväll fick jag känna just den känslan.
Som sagt, det här är första gången under min tid i branschen
som folk jag verkligen beundrar ställt upp
när de fått chansen.
Och jag vet inte om den chansen kommer att dyka upp igen.
Det kanske är den sista.
Men om det var det...
Ni gjorde det speciellt och meningsfullt.
För ni gjorde det inför mig och min familj.
Jag är evigt tacksam för det.
Så jag tar gladeligen emot det här priset
och, ännu viktigare, jag älskar er.
Tack för en fantastisk kväll.
Jag älskar er alla. Tack.
Undertexter: Ellinor Ledger