Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Vinga, Natalia, contesta!
Aquest telèfon…
Sí, home!
TRUCADA D'ENTRADA: PIOTR
Vols viure al meu costat?
Fins que la mort ens separi.
Aquest és el meu.
Aquest, el teu.
Aquí ho tens.
Perfecte.
Doncs ja està.
I ara què he fet?
Sé que és el nostre aniversari.
L'Associació Mundial de Marits et donarà una medalla.
T'he portat a dinar.
Amb tiquets de menjar.
-No deixaré que caduquin. -Ja.
Sempre estalvies diners, fins i tot amb la teva dona.
No cal anar de restaurant si pots menjar arròs en una cantina.
A l'oficina estem tancant el mes.
És clar, la teva ex no et donarà el dia lliure.
Au va, això és aigua passada.
La Dagmara és la meva cap i prou.
T'he dut un ram i un regal.
-Una planxa. -Fa mesos que en parles.
No entens res.
T'ho compensaré.
Quan sigui el nostre 60è aniversari?
Perfecte! La casa estarà pagada i farem unes bones vacances.
-Sempre has volgut fer parapent, oi? -Paracaigudisme, però tens vertigen.
Com que tindré demència, no recordaré que em fa por.
Vinga, fem una bogeria!
Volen una targeta de rascar?
-Sí? -Quina ens recomana?
A vostès, la del Rinoceront d'Or.
Què me'n dius?
-Amb cinc milions pagaríem la hipoteca. -Vivim a Varsòvia, no a Malibu.
Això és igual!
M'ha convençut. Quant costa?
Són 30 zlotys.
Te n'agafo 20. Ja te'ls tornaré.
Doni'ns una targeta.
Veig que sí que els arriba.
Els donaré aquesta.
Ella ha posat més diners.
Per fi!
Ha tirat la casa per la finestra?
Són diamants o un viatge a un lloc tropical?
Calent! Encara que això té poc de tropical.
Ostres!
Així no m'ajudes.
"Preu especial"!
Com a mínim, no t'ha regalat una bàscula.
Ep, Ventafocs!
Voleu que us porti un carruatge?
Ventafocs, diu!
Perdo una sabatilla?
A veure, anem al gra.
Al client li ha agradat molt
el vostre últim anunci de l'aspiradora.
Que bé.
Bé? Està superbé!
Sou les nostres estrelles.
Percebo la ironia, amics. Sigueu amables amb les noies.
N'estic molt content.
Per això us proposo una cosa.
Ens encantaria encarregar-nos de la feina dels nois.
No cal, ja hi estan treballant.
És un whisky.
Com? A ells els toca un whisky?
És clar, el whisky és cosa d'homes.
Però si aquests no tenen ni idea de ser homes.
Ell viu amb sa mare, a ell l'han deixat i ell no dura gens.
Això m'han dit.
No cal que discutiu.
I tant que sí!
Només la Natalia sap què necessiten els homes.
És l'única que està casada amb un home de carn i ossos.
Exacte!
Per això us encantarà el projecte nou.
Senyores i senyors,
ladies and gentlemen, Mesdames et Messieurs…
Blat de moro en conserva.
A LA FAMÍLIA BLAT ELS ENCANTA!
Això no té res de familiar.
Com que no? Mireu.
És la Blatmília!
Al productor li encanta. És idea de la seva dona.
La Blatmília!
Recordes el nostre somni?
-La cafeteria-galeria? -Quants diners tens?
L'hauríem de matar.
Em comences a preocupar.
Per cert, t'he de demanar un favor.
-Estic pelat. -Només 100 o 200.
-Gravo el disc i et torno els diners. -Però si només tens una cançó!
-Collons! -No puc.
Espera!
Hola, Dagmareta.
En el meu últim disc, t'he dedicat una cançó.
Es titula "Reina de gel".
Vens a buidar butxaques o la nevera de l'empresa?
La nevera.
Demanaré a seguretat que no et deixin entrar més.
-Vine amb mi. -De seguida.
Amb ella, aniria on fos.
T'he sentit!
Tenim un problema.
AMOR FINS A LA TOMBA
-És la famosa que va morir fa poc? -En un accident.
Tenia una assegurança de vida amb nosaltres. Deu milions.
Ostres.
Són per al seu jove marit. És entrenador personal.
L'hi paguem?
Piotr, rei…
Aquest mes has tingut bons resultats.
Però hem de fer retallades.
No hi haurà paga extra.
Però jo la necessito.
Ho sé i em sap greu.
Tinc les mans lligades.
He sentit que estàs lligada. M'he de preocupar?
Seu.
Potser hi podem fer alguna cosa.
Vull ser mare amb tu.
Què?
Tranquil.
Vull ser mare d'una idea nova:
el paquet d'assegurances "Vacances segures".
D'acord.
Presentarem la idea a la junta i guanyarem un munt de diners.
Tu dirigiràs el projecte.
Gràcies, Dagmara.
Et vull donar un regal d'aniversari.
Te'n recordes?
No s'oblida mai el dia que es casa el teu primer amor.
TRES MILIONS DE ZLOTYS
És una assegurança per a la Natalieta.
Està molt bé, l'he preparada jo. Només cal que ho signis.
-Hola, veïns. -Hola.
Ja us heu decidit?
Sobre què?
Com que "sobre què"? Doncs sobre la caixa forta!
Tot el veïnat té una de les meves caixes fortes.
Gràcies, però amb el compte bancari en tenim prou.
Estimat veí, vivim en un món
ple d'errors informàtics i d'atacs de hackers.
Reps un missatge o un correu que sembla del banc
perquè confirmis una cosa.
Un clic i què passa?
Els hackers et buiden el compte en tres minuts.
-Ja fem les coses amb seny. -Exacte, cal ser assenyat!
És just el que us dic. Només és un consell.
Els fenicis ho feien bé. Només tenien diners reals i tangibles.
Sempre té diners aquell que no té por d'agafar-ne.
Hem de fer les maletes. L'Angela vol anar a Zanzíbar.
-Hola. -Hola.
Quina enveja que em fas, veí.
Sempre esteu tranquils a casa.
La teva dona és un tresor!
On es guarden les coses de valor?
-A la caixa forta. -Això mateix!
Piotr?
Què hem fet malament?
Què vols dir?
En Bogdan i la seva dona… Com es diu?
Angela.
És el tercer viatge que fan aquest any.
Podríem viure així.
Doncs venc caixes fortes, em deixo bigoti i compro un Rolex fals.
Jo m'operaria els pits.
És clar.
Serien tan cars que els deixaríem l'etiqueta posada.
Ho dius de debò?
Faig broma.
M'agrades tal com ets.
També has deixat l'estora mullada.
Sempre ho faig, s'eixuga sola.
Com l'endoll, que s'arreglarà tot sol.
No t'amoïnis.
Vinga, cuca.
-No et posis els mitjons. -Fa tres mesos que dius que l'arreglaràs.
-Per a ella sí que tens temps. -És feina.
A aquestes hores?
Mira, l'apago.
Ja està.
I ara què he fet?
Res, però em pensava que passaríem la nit sols.
-Ja he apagat el mòbil. -Però no ho anaves a fer.
Ves amb compte!
Vigila, que és important.
Perdona.
-Vols que dormi al sofà? -Bona idea.
D'acord.
No et deixis el mòbil.
Piotr?
Què passa, amor?
Hem…
Mare meva, et costa parlar i estàs confós.
Aixeca les mans. No, somriu!
Pot ser un ictus. On tens el mòbil?
No passa res, ja truco jo. No et moguis!
Els primers minuts són crucials. T'he de punxar la punta dels dits.
Vaig veure per internet que anava bé.
No és un ictus.
Ai, mare! I què és, amor? Un atac de cor?
Soc aquí.
Estaré amb tu fins al final. Respira!
No és un atac. Hem guanyat!
Hem guanyat!
Cinc mil zlotys?
Cinc milions!
-Brindem! -Sí! Cinc milions!
Quin bany de sang.
Cinc milions.
-Seran uns quatre milions. -Ho faré tot.
Haurem de pagar impostos. Com a mínim, mig milió.
Faré tot el que sempre he somiat.
De seguida que guanyes, perds un deu per cent.
Ja sé en què podem invertir.
La pregunta és on.
-On? -On anirem de vacances.
Ho invertim a llarg termini i comprem un pis nou.
Només ho vull invertir en una cafeteria.
No és una mala idea, però és molt arriscat.
Tenim idees diferents.
La meva és raonable.
Hola?
-Hola? -No et sento.
-Hola? -He de penjar.
-Has preparat la presentació? -No i no ho penso fer.
-No? -No.
A veure…
Ja n'hi ha prou de tractar-nos de ximpletes.
Com?
No penso que sigueu ximples.
Ets un masclista.
T'hauria de fer vergonya.
Doncs no.
No em fa vergonya perquè no soc masclista.
Si perdem aquest client, et quedaràs sense paga.
Fes el que vulguis.
-Estàs acomiadada! -No, rei.
Ho deixo.
-Què us poso? -Una aigua.
Cafè i gelat per últim cop.
De seguida.
Puc no pagar un mes de lloguer, però després què?
Viuré al carrer i em congelaré.
-Em deixaràs un sac de dormir? -És clar.
M'acompanyaràs a suplicar que em donin l'atur?
No cal. Obrirem la cafeteria.
Si ens venem els òrgans.
També serà una petita galeria d'art.
Qui ens ha de comprar res, a nosaltres?
-Tinc una targeta de rascar guanyadora. -Aquí teniu.
Una vegada em van tocar cinc zlotys.
En un campament d'estiu.
Que aprofiti.
A mi m'han tocat cinc milions.
Com dius? Cinc milions?
He dit cinc milions?
Sí, has dit cinc milions.
Volia dir cent vegades 5.000.
Només 500.000 zlotys.
Tia, mig milió a Polònia és com un milió a Las Vegas!
Mare meva, som riques!
Vull dir que tu i en Piotr sou rics.
En Piotr.
-En Piotr. -Sí.
Estem acabades.
Jo també vaig pagar la targeta de rascar.
Quant?
Doncs un percentatge més elevat que ell.
L'anem a veure?
-I si ja no…? -Potser sí.
Potser sí.
LOCAL EN LLOGUER
Adeu, somni. Ha estat bonic mentre ha durat.
Hola.
Hola, veig que han tornat.
En agradaria llogar el local.
Sí, però ja no està disponible.
Li dono més diners.
Pagaré tres mesos per avançat. Ara mateix faré la transferència.
-Hola, tio. -Hola.
Què passa?
He discutit amb la dona.
Què ha fet?
Sense diners, estàvem malament. Ara, pitjor.
Així que teniu diners?
Hem guanyat cinc milions amb una targeta de rascar.
Què? Cinc milions?
-Quant dius? Cinc milions? -Gairebé.
-Un milió? -Sí.
Mare meva, han guanyat un milió!
Un milió?
-Piotr? -Ja ets aquí?
-No t'ho creuràs! -Has plegat abans?
He deixat la feina.
Com dius?
Ho hauria d'haver fet abans. I això?
És el premi.
Ja veig que l'has començat a gastar.
-Ho he pagat amb targeta. -Amb la de crèdit?
Té moltes comissions.
-És per a emergències. -He llogat la cafeteria.
Ho podem tornar.
-El premi? -La paga i senyal.
Un terç dels diners és meu.
Tinc dret a decidir en què els vull gastar.
Ja ho havies pensat?
Sí, és més segur. Si viatgem en avió, volarem per separat.
Per què?
Per si un dels dos mor en un accident.
L'altre es quedaria amb tots els diners.
Ho has agafat tot en efectiu? On ho guardaràs?
Sota el llit? Dins la nevera?
He de dir que és una decisió fantàstica.
Ni un tanc podria amb ella.
Aquesta mida us va bé?
-És perfecta. -De quants diners estem parlant?
-Hi cabran. -Són uns estalvis.
Aquí teniu.
El rebut i la garantia.
Falta el més important.
Necessiteu les claus per obrir-la.
L'amor i la confiança són importants, però el primer sempre és la seguretat.
Els diners poden fer que inclús la dona més tendra
es converteixi en una assassina despietada.
Només faig broma.
Adeu.
Molt bé.
A veure, ho has explicat a algú?
No.
He dit cinc milions?
Sí, has dit cinc milions.
I tu?
I ara!
-Cinc milions. -Què?
Cinc milions?
He reparat l'endoll de la planta de dalt.
Què me'n dius?
Ves-ho a mirar.
Vinga.
Estàs viva?
En Piotr no ha canviat gens des que vau guanyar els diners?
Discutim una mica menys.
Fins i tot va arreglar l'endoll que estava espatllat feia mesos.
Em vaig electrocutar de seguida, però…
-Així que ho està intentant. -El què?
Es vol desfer de tu.
No siguis ximple.
Ara és ric. Vida nova, cotxe nou, dona nova.
És la seva cap.
-Què fas? -Els gravaré.
Què?
Necessites proves.
Ostres!
Sabia que no em deixaries de banda.
Només hem de perfilar alguns detalls.
Piotr? Em sents, rei?
Digues.
Sí, és clar.
Alguns detalls.
És un nou capítol per a nosaltres.
Recorda-ho. Aviat serà cosa del passat.
-Perdonin. -No passa res.
-Per on anàvem? -Tinc un pla.
-És evident que… -Hola.
-Piotr. -Natalia?
Hola, quant de temps sense veure't!
Sí, molt de temps.
Però el meu marit el veus sempre, oi?
Doncs sí.
Com va la vida amb aquest tresoret?
Es diu Piotr.
Sens dubte, hauríem de quedar tots tres un dia.
Tots tres?
Sens dubte, et convidarem a dinar.
Sens dubte.
T'ha caigut aigua aquí.
-Em pagues el compte? -És clar, cuca.
Esteu en crisi?
Ostres!
Potser hem d'esperar més.
No, és arròs ràpid.
Funciona.
És un nou capítol per a nosaltres.
Recorda-ho. Pots comptar amb mi.
Encara tens coses pendents.
Aviat serà cosa del passat.
Ja saps que el passat cal enterrar-lo.
-Tenia raó. -Què?
L'assecador, quedar amb la seva ex, enterrar el passat…
-Ho estant planejant. -Agata…
He llegit sobre aquestes coses. Potser no van tallar mai.
Des de l'institut.
Bé, al vostre casament no fingia.
Però no és una cosa nova.
Segur que hi ha proves.
-De què? -De la seva relació.
I del seu pla per…
Agata, en Piotr no ho faria mai.
Ja.
Què busco?
BENEFICIARI: PIOTR ROZWADOWSKI
-Hola. -Hola.
-Si que arribes tard. -En Łukasz tenia un problema. Què fas?
-Endreço coses. -Els meus papers?
T'ajudo?
No cal.
Ja he acabat.
Hola?
Això és una autèntica bogeria!
Ja t'ho he dit.
-De quant és l'assegurança? -De tres milions.
Els tindrà quan em mori.
Perfecte.
Segur que ha sigut idea d'ella.
Aquesta nit has de sobreviure.
Per fer-ho,
t'has d'avançar a ell.
Què faig?
El mato mentre dorm o què?
Ho has de denunciar a la policia.
Que la meva dona em vol matar?
No, tens raó.
Ves a un programa televisiu d'investigació.
O fes un docudrama. Als polonesos ens encanten!
-Series l'heroi de tothom! -No t'ho mengis.
-Series una estrella. -Passo. Aquest menjar no és teu!
Salvo la vida a la gent.
Fotent-te el seu menjar?
És tot greix.
Si ho barregen amb l'estrès corporatiu, tindran un atac de cor.
Els docudrames són divertits, però tens raó.
La policia no ens ajudarà.
No.
I el ganivet no demostra res.
Exacte.
T'han deixat entrar?
Pagaràs el menjar i el cafè.
He trobat el primer hotel que participarà al nostre projecte.
És a la muntanya. Ves a parlar amb ells.
D'acord.
No diguis res.
Llàstima que te la tiressis tu a l'institut.
Que no diguis res!
A veure?
VAL D'HOTEL
EXPERIÈNCIA EN PARELLA
Espera.
Muntanya. Viatge.
Tenim un pla.
Piotr?
T'estava esperant.
Tenim visita?
Visita?
No, estem sols.
Em posaré a punt.
Tu no cuines mai.
Sempre hi ha una primera vegada.
Això ja està.
Està poc fet. Sanguinolent, com a tu t'agrada.
A veure què et sembla.
És ideal.
-Tu no menges? -És clar que sí.
Però abans…
Li serviré el vi.
-Ets al·lèrgic al vi. -Jo beuré cervesa.
HERBICIDA, MOLT TÒXIC
Brindem per nosaltres.
He dit que tenia una sorpresa.
La sorpresa no era el sopar?
N'hi ha una altra.
Tranquil·la, no tinguis por.
Un regal d'aniversari endarrerit.
Obre'l.
Les vacances que tant volies!
Que espavilat! Un spa és perfecte per a un accident.
Potser només és un regal.
No siguis ingènua. Ho farà allà.
No ho sé.
M'empescaré alguna cosa. Tu fes que no sospiti res.
-Com? -Amb sexe, evidentment.
Amb els homes funciona.
Escolta.
No hi pots anar sola.
Què vols dir?
D'acord, t'hi acompanyo, però ja saps que estic pelada,
així que t'ho tornaré més endavant.
Condueixo jo.
Però si no t'agrada gens!
Piotr, m'encanta conduir.
-Des de quan? -Des d'avui.
-Jo condueixo millor. -Les claus.
I la farmaciola amb l'adrenalina?
La vaig a buscar.
Bogdan!
-Hola, veí. -Hola.
-Us en aneu de vacances? -Només uns dies.
Fantàstic!
Les claus.
Mira la carretera.
Ves per la dreta!
Que em vols matar?
I tu a mi?
M'encanta començar l'estada carregant l'equipatge costa amunt.
El porto jo.
Em vols arruïnar el viatge des del primer dia?
Però què dius? Ja veuràs quines vistes més boniques.
És cert.
Això és preciós.
Prefereixo veure-ho des de l'habitació, mentre prenc alguna cosa.
I tant, ja queda menys.
Pots prendre el que vulguis. Aquí no ens estarem de res.
-I quan tornem, sí? -Au va! No volia dir això.
Compte!
Perdona!
Que em vols matar?
-Hola. -Hola.
Piotr Rozwadowski. Tinc una reserva.
-És la seva assistent? -La meva dona.
Hi diu que l'empresa…
Piotr Rozwadowski. He reservat la suite.
La suite matrimonial, l'experiència prèmium.
-La directora ha preparat… -L'habitació.
-L'oferta. -Per a l'estada.
Mira, el catàleg.
Em dona la clau?
Paracaigudisme.
Ho faries?
Ella sempre ho ha volgut fer.
-Li fan por les altures. -Por? No exageris.
Fantàstic. Quant fa que es van casar?
-Cinc anys. -Cinc anys i cinc dies.
-Esperem que en siguin més. -Però no se sap mai.
Ja.
Aquest viatge serà ben diferent.
Tens tota la raó.
Hola.
Natalia i Piotr, oi?
Soc en Krystian Blok.
Socorrista, guia i especialista en supervivència.
Hola.
Ens toca passar uns quants dies junts.
Per mi, serà tot un plaer.
No hem contractat cap guia.
-No? -Formo part de l'experiència prèmium.
Ara descanseu.
Demà anirem a fer trekking.
Al meu marit no li agrada.
-És clar que sí. -I les al·lèrgies?
-No és res. -És impossible que no li agradi.
És fer exercici enmig de la natura.
En fi, ho aconseguirem.
Que vagi bé.
És el bandoler Janosik?
Què dius?
Janosik era eslovè.
Així que no vindràs demà?
Sí, ja ho he pagat.
Ho ha planejat bé.
Ella tornarà, però tu no.
Ha contractat el trekking per accident?
Quasi el cancel·la.
Però no ho ha fet.
Ella no sabia res del trekking.
Segur que abans de venir va mirar les activitats.
A la muntanya hi ha molts accidents.
Mòbil, conversa, gravació, amant, assegurança, mort.
-Us seguiré. -No.
Aniria amb vosaltres, però ell em coneix.
Descobriria que ho sabem.
He d'idear un pla.
Mantén-te allunyada del bar.
No em diguis com anar d'incògnit. Adeu.
Ara, les dones demanen de ballar als homes.
Sis xopets.
Sis.
És el meu número de la sort.
Ah, sí?
Qui ho hauria dit? El meu és el 12.
Canvi de plans, que en siguin 12.
La doble perfecció.
Mira, que t'ensenyo una cosa.
Sis, dotze.
Frena una mica, cowboy.
Que fort!
Si cregués en bestieses místiques, diria que és…
el destí.
Com et puc convèncer que sí que ho és?
No pots.
Per a una desconeguda preciosa!
Dotze, zero, sis, és per a tu!
La doble perfecció.
Animeu-vos a ballar.
Caic
Caic lentament
Passadissos il·luminats
Murmuris plens de significat
Caic
Com si el món no existís
Com si no ni tan sols existís…
Jo
Ni tan sols jo
Gràcies per acompanyar-me.
De res.
Bé…
-Bona nit. -Bona nit.
Ha sigut divertit.
Saps què penso?
Ha sigut més que divertit.
I què?
Vols que ho tornem a repetir algun dia?
I tant.
Asseieu-vos un momentet.
Gràcies.
L'any passat, vam perdre gent per hipotèrmia i a causa d'un llamp.
Què me'n dius dels allaus? Són una mort assegurada.
No sempre, però sovint sí.
-A l'estiu també n'hi ha? -Hi ha esllavissades.
És un sabut.
Silenci.
Una altra cosa: podeu trobar animals perillosos.
Ossos. Llops.
Ants.
De debò?
-I moltes… -Vols nabius?
…plantes mortals.
Com l'estramoni.
Se'l confon amb l'agrella
o inclús amb la mortal…
belladona!
Amb deu baies n'hi ha prou.
Febre, al·lucinacions, pèrdua del coneixement i mort.
Enhorabona.
Quasi mates la teva dona.
Mare meva!
Això és segur?
Modereu el ritme. Guardeu forces per al que ha de venir.
-Què ha de venir? -T'ho diré quan sigui el moment.
M'encanten les sorpreses.
Després de deu anys casada, les odiarà.
Recordeu que no ens hem de separar.
No us atureu enlloc sense avisar-me abans.
D'acord.
També ho fas per la dona?
"Viatjar t'anirà bé."
Més aviat, em matarà.
De primer, ens treuen la llibertat.
Després, ens treuen la vida.
No exageris.
Però si l'únic que volen és ballar sobre la nostra tomba!
El de les ulleres! Afanya't o les dones et deixaran enrere.
Hi pujarem per parelles.
Un escala i el company el protegeix.
Cal confiar en l'altre.
Entre els escaladors, es creen llaços forts.
Us anirà bé.
O veurem la realitat.
Això mateix.
Qui comença?
Jo passo.
-Ho sento. -Començaré jo.
-Tu? -Sí.
Doncs vine.
Tu em protegiràs.
Com sempre.
Ja ho veurem.
-Aquí hi ha molts testimonis. -Amb compte.
Recorda la doble protecció.
Ho pots fer, soc aquí.
Ves per l'esquerra, que et serà més fàcil.
Déu meu!
Tranquil·la.
Et vaig dir que no ens seguissis!
Es podria haver mort!
Seu.
S'ha mort? Ja veig que no.
No hem vingut aquí a escalar. Tenim un pla!
Quin pla? No tenim cap pla!
Et penses que m'he passat el dia sense fer res?
-La Natalia no em vol matar. -Tu creus?
T'ha proposat de fer alguna cosa?
No… Bé, potser sí.
Paracaigudisme.
Ostres, tio.
És el seu pla.
Per sort, nosaltres en tenim un. Escolta'm amb atenció.
Porta-la a sopar.
No em dirigirà la paraula.
Calma.
Serà un sopar per demanar-li perdó.
Funciona amb totes.
Faràs que s'emborratxi molt,
tant que no s'aguantarà dreta.
És una disculpa de merda.
Em colaré a la vostra habitació…
Hi ha càmeres per tot arreu!
No tens fe en mi.
Em colaré a la vostra habitació
i posaré oli de bronzejat al terra del lavabo.
Quan ella torni, hi entrarà i…
Fet!
Aquí, sí.
-Em podries posar un altre oli? -És clar.
Moltes gràcies.
Tu també.
Gràcies, nois.
Així que dius que en Piotr és al·lèrgic.
Sí, a tot el que m'agrada: el raïm, el vi…
Jo em suïcidaria. La vida seria molt insípida.
De fet, li farem un favor.
Les ametlles…
Ametlles!
Això és perfecte!
Ja ho tinc.
Convida'l a sopar i que mengi pasta.
Pasta amb ametlles?
Amb all!
Les ametlles i l'all picat s'assemblen.
Ho he llegit. Bé, tant és.
Menjarà el plat que no és.
Ja, i qui farà el canvi?
El xef o el seu ajudant.
El xef és maco. Em resultarà facilíssim.
Imagina't que hi poses all
i en Piotr demana la pasta.
Què passa si algú té adrenalina?
Merda, fins i tot nosaltres en tenim.
Tens una dosi, però no vol dir que la facis servir.
-Demanem xampany? -Saps que li tinc al·lèrgia.
Demanarem molt de vodka.
Vodka per sopar?
I què? Demanaré dues ampolles.
No podem beure tant de vodka.
Entre els dos? Cap problema!
Hola, volem el plat de pasta.
Jo vull la truita de riu. És una especialitat local.
Aquest lloc és famós per la pasta. Els dos en menjarem.
Els recomano les tallarines amb tòfona negra i all picat.
-Jo vull la truita. -Dos plats de pasta, que a ell li encanta.
I dues ampolles de vodka. Gràcies.
Quines ganes de veure't triomfar en la cuina.
Luca.
Què caram fas? Ves a fregar els plats.
-Però si ell és el xef. -Això ho diu a totes. Santa paciència!
En vols més?
-Després. -No perdem el temps.
Segur que t'encantarà.
Abans, brindem.
-Mengem. -Per nosaltres.
Deliciós.
Posa-t'hi més all, que és boníssim.
-Tasta-ho. -Però…
-Només una mica. -Gràcies, però no…
T'agrada?
Molt.
-Assaboreix-ho bé. -Què?
Perdona.
Deu ser l'all.
Fes-me…
No pot respirar!
-Piotr! -Ajudeu-lo!
Jo et salvaré, amor meu.
Què…?
Fes-me copets a l'esquena.
Només m'havia ennuegat.
Amb l'adrenalina, m'hauries mort.
Jo? La teva dona?
-Mai! -Ja.
-Com havies de saber que només…? -Exacte.
Que només m'havia ennuegat.
Potser és una mala idea, però…
M'agradaria parlar amb tu. Crec que hauríem de parlar.
Què fas?
Mosquits!
Què?
Me n'he oblidat.
-Volia agafar gel. -Com dius?
-Gel. -Ja en tenim.
Si en tenim més, podrem beure més.
Espera'm.
Aquí no, a l'habitació.
-Ves. -N'estàs segura?
D'acord.
Ostres! Per què has begut tant?
Estava estressada.
Estressadíssima!
D'acord, passem al pla B.
Demà fareu paracaigudisme.
Abans que salteu, tallaré les cordes del paracaigudes.
Ens vols matar als dos?
Però què dius? Tu et faràs enrere a l'últim moment.
En Piotr saltarà i…
-No tallaràs les cordes. -Sí.
-Igual que has canviat l'all? -Au va!
Fots molta pudor!
Mira qui parla.
Tranquil·la, que ja m'espavilo sola.
Déu-n'hi-do!
Està borratxa?
Sí, però no ho vull fer.
M'ha intentat salvar amb una injecció d'adrenalina.
Si m'hagués volgut matar, no ho hauria fet.
Oi que no?
T'ha intentat salvar, però no t'ha injectat l'adrenalina.
Ha estat a això de fer-ho.
I si sabia que estaves bé i t'hagués posat la injecció?
T'hauries mort?
Sí o no?
Sí.
Ho veus? Et diré què farem.
Ho farem així.
Vinga.
Agata? Ho tirem endavant.
Molt bé. Per què has canviat d'opinió?
-No ha vingut sol. -Ha portat la tia de la feina?
No, el seu amic Łukasz.
És un amant del futbol i un cantant de rock acabat.
Ros, quasi calb, amb panxa i amb fila de babau?
El coneixes?
Tant és. Demà fareu paracaigudisme.
Ostres!
Li agrada nadar? No s'ofegarà?
I el gel?
S'ha fos.
Em dutxaré.
Posaré oli de bronzejat al terra del lavabo.
No, espera!
Jo primer.
Un momentet, només he de…
Saps què?
És molt possible…
que siguis la dona de la meva vida.
Digues.
Realment, què fas aquí?
Vinga.
La dona de la teva vida ho hauria de saber.
Protegeixo el meu amic.
De què?
D'un perill mortal.
Però aviat s'acabarà.
On?
En una sauna.
M'ho repeteixes?
En una sauna.
Ostres.
Łukasz…
SAUNA, DEMÀ. AQUESTS XIMPLES ES MATARAN L'UN A L'ALTRE.
-Adeu. -Gràcies.
Gràcies.
Saps què?
-Per què no anem a…? -A una sauna?
Potser no és una bona idea.
Tu i jo despullats, humits i coberts de suor?
Hi ha res millor?
Tret que no ho vulguis.
Dona'm un momentet.
ANEM A LA SAUNA. NO FACIS RES!
Duré aigua per a les pedres.
Aquí no hi ha pedres.
És igual, vull aigua.
TEMPERATURA
Estava preocupada.
-Però ets aquí. -Sí.
S'hi ha quedat?
El seu millor amic l'ha bullit viu.
Això vol dir que ell et volia bullir a tu.
Sé que estàs en xoc, jo també.
Te n'acabes d'adonar, però sé què ens pot ajudar.
Vi? Vodka? Xampany?
No ho facis.
Doncs ho ha fet.
Havia cancel·lat el pla, carallot!
Piotr, no me n'havies dit res.
I tant que sí!
A veure, et vaig enviar un missatge.
En fi, és igual.
Prou d'idees estúpides. S'han acabat els plans B.
És clar.
La convidaria a alguna cosa, però la meva dona es posaria gelosa.
És per l'al·lèrgia?
Soc al·lèrgic a la meva pròpia estupidesa.
En aquest cas, jo estaria plena d'urticària.
-T'he de… -No.
No podem ser només dos desconeguts en un bar?
-Natalia. -Piotr.
La puc convidar a res?
Què dirà la seva dona?
Confia en mi.
Deu estimar-lo molt. O potser és ximpleta.
Hola!
Que bé veure dues persones que quasi es maten entre elles.
Em sap greu.
Bevem alguna cosa?
Cinc anys?
De fet, fa vuit anys i tres mesos que estem junts.
Sí.
Ostres, quants anys teniu?
No ho preguntis.
Esteu de meravella.
Gràcies.
-Si et vols fer algun retoc… -Què?
No ho sé.
El nas, potser?
No, els pits.
A la Natalia no li cal.
És clar que no.
La Sylwia treballa en un… Com era?
-Un centre de medicina estètica. -Això.
Us puc fer un descompte.
En cas que al teu marit li interessin les gangues.
-Em gastaria el que fos per ella. -Sí?
Sí, però l'estimo tal com és.
Té una bellesa natural.
Sí, això mateix.
-Que garrepa. -No és garrepa, només és…
Una persona amb seny.
I per això l'estimo.
Que macos.
Ho he dit de debò.
Aquests dies, m'he comportat com un ximple.
Ja en som dos.
Per què no ho oblidem i tornem a començar?
Mira.
Forma part de l'hotel.
És preciosa.
CABANA EN LLOGUER
Del nostre estil.
M'hi passaria la resta de la vida.
Som-hi.
Tindríem diners, una cafeteria i aniríem a les Maldives o les Filipines.
Hauríem sigut felices.
Juntes.
Igual que en Piotr i jo.
Menys per la cafeteria i les Maldives. Les Filipines… ens ho hauríem pensat.
A més, hauria tret un disc.
Però no passarà.
Havien de fer les paus.
I si…?
I si s'estimen de debò?
Si jo tingués tants diners, també em podria permetre estimar.
Łukasz!
Estàs despert?
T'he trobat a faltar.
Quina hora és?
Les dotze.
Tinc una sorpresa per a tu.
Però fem-nos un cafè abans.
Com a tu t'agrada.
Queda't aquí, no et moguis.
No ho penso fer.
Digui?
Li truco per la reserva de la cabana.
Aviat estarà a punt. El seu marit hi ha insistit molt.
-Ara li envio la confirmació. -L'hi diré, gràcies.
Soc burra!
DAGMARA: RECORDA EL PLA. HO FAREM JUNTS. ETS EL MILLOR!
No sé per què ens vam deixar enredar.
Jo tampoc.
La gent s'hauria d'estimar, Què és això de matar la dona?
La seva pròpia dona, l'amor de la seva vida!
És increïble.
Jo no he fet mai mal a ningú.
Jo tampoc.
Amor!
Em sap greu haver tardat tant, però porto un extra dolcet.
Què passa?
Natalia?
ELS DINERS SÓN TEUS, NO ELS VULL. SALUDA LA DAGMARA DE PART MEVA.
Què?
RECORDA EL PLA. HO FAREM JUNTS. ETS EL MILLOR!
Què menges?
Agrella.
Em recorda la infantesa.
De petita, m'encantava l'agrella.
A mi també.
En vull més.
Hola!
Us he estat esperant a l'aeroport.
-No volíeu fer paracaigudisme? -No.
És clar, la Natalia tenia raó. T'has cagat de por.
-No, però… -No t'agrada res del que li agrada a ella.
Tranquil, que m'ha quedat clar. No hi ha cap problema.
Espera!
Ho faré.
Així m'agrada, tio, que valent!
Aquesta agrella és estranya.
Potser perquè és agrella de muntanya.
Té llavors.
Com totes les plantes.
Què deies abans?
Que en Piotr i la Natalia ens han utilitzat.
Ho has dit tu.
-Ens la pagaran! -Això he dit?
Ens ho han arrabassat.
-Els diners i el futur. -La gent és cruel.
-Era un pla boníssim! -Encara ho és.
Què et passa?
Ja veig que no perds el temps.
Quina sorpresa!
No t'entenc.
Has vingut a acabar el que vau començar?
-Segueixo sense entendre't. -T'ho posaré fàcil.
Atropella'm.
No? Necessites que m'estiri?
Cap problema.
-Endavant! -Natalia?
Estem soles, no hi ha testimonis. Vinga, prem l'accelerador!
Ara no t'atreveixes?
Molt bé, cagada. Solucionem-ho d'home a home.
Puja al cotxe i atropella'm!
On és en Piotr?
A la cabana que ha llogat per a vosaltres. Segur que t'encantarà.
Com? Et penses que ell i jo…?
Per això em va escriure!
T'he enxampat! Ho acabes d'admetre!
Em va escriure per dir-me que dimitia per passar més temps amb tu.
Estàvem iniciant un nou projecte, però ho ha deixat.
Amiga, he vingut a fer-lo entrar en raó, però veig que hem tornat a l'institut.
Compte amb el cap.
Et mentiria si digués que no estic impressionat.
Podem esperar la Natalia?
Només una estoneta.
Gira't. Cames.
Els braços, com si fos una jaqueta.
Molt bé.
Ara pujarem a 4.000 metres.
-A quina altura? -A 4.000 metres.
Perfecte.
Ja he dit que no tinc por.
Tio,
cauràs a 200 quilòmetres per hora, cap per avall, cap a la Mare Terra.
Només un babau no tindria por.
Una abraçada?
La falta de comunicació va destruir el meu segon matrimoni.
Doncs no deixaré que destrueixi el meu primer.
Disculpi, que no és a l'aeroport?
A l'aeroport?
El seu marit hi és per saltar en paracaigudes.
Merda! Agata!
Agata?
Si ha… On és l'aeroport?
Piotr!
No!
Piotr.
Va, ves.
Has sobreviscut?
Això sembla.
Has tornat.
Tant de bo saltessis amb aquesta passió.
-Hola. -Hola. Venen de visita?
-Han marxat. -Sí?
-On són? -A la cabana. No els han avisat?
Sí, és clar que sí.
Ens han avisat.
-Han marxat. -De debò?
Sí.
EQUIPAMENT ANTIINCENDIS
Sempre m'has fet costat.
Quasi me n'oblido.
"Quasi"?
Sense tu, res té sentit.
-Quin cansament. -Estic feta pols.
-Anem a dormir. -Som-hi.
-Sense dutxar-nos. -Sí.
I això?
Algun empleat?
Ni de conya.
A aquestes hores?
Ho miraré.
-T'hi acompanyo. -No, queda't aquí.
-Feu el favor de marxar o trucarem… -A qui?
Trucarem a algú!
No et moguis.
On vas?
-Amb compte. -Silenci.
Łukasz?
Agata, què feu aquí?
Volem el que ens pertany.
-Estàs boja? -Ho estic?
No, crec que no.
-Doneu-nos la pasta! -La pasta!
Para, Łukasz!
Quiets!
Corre!
-Què fa ella aquí? -El mateix que en Łukasz.
-S'ha tornat boig! -Ella també.
Venim en to de pau!
-Venim en to de pau! -Łukasz!
-Els diners! -Calma't, Łukasz!
Obriu la porta!
Łukasz.
Parlem-ne.
-Parlem-ne, Łukasz. -Per què?
Us volíeu matar l'un a l'altra. Només us volem ajudar.
Abaixa la destral!
No li donis ordres.
Agata, les coses no es fan així.
És clar que sí.
Tranquil·la, un dels dos viurà per donar-nos els diners.
Ho he dit bé?
El què?
Els diners.
De conya!
-Molt bé. -Łukasz, amic…
Digue'ns on són o matem la teva preciosa dona.
-Calma't, Łukasz! -El temps corre.
Tic-tac.
-Tic-tac. -Pareu! Łukasz…
Tic-tac.
Tic-tac!
S'ha acabat el temps!
Łukasz?
Us mataré!
Natalia!
-Deixa'm anar! -Si caic, tu vens amb mi!
Agafa'm la mà!
Vinga, puja!
Ja et tinc.
-Marxem. -Espera.
-Hem de veure com estan. -Marxem!
No els abandonarem. Trucaré a en Krystian.
-Bogdan. -Bogdan.
No creuin la línia. Hi ha una investigació en curs.
Ha buidat totes les caixes fortes. Feia un any que el buscàvem.
Era algú molt estrany.
Han tingut molta sort.
Patrycja? Perdona.
S'ha mort algú?
És broma. On és la parella de l'estramoni?
Les bruixes en menjaven i es pensaven que volaven.
Per aquí.
Moltes no aterraven.
Quan van portar aquest parell, estaven completament drogats.
Endavant.
Hola. Teniu visita.
Us deixo.
Piotr?
Natalia.
No calia que vinguéssiu.
Natalia, estava…
-Estava fora de mi. -Sí.
-Va ser aquella planta del dimoni! -No vaig tallar les cordes.
No estic boja, oi?
Escolteu…
Com us ho podem compensar?
No!
Ai!
MENTA I SUCRE
On et cap tot aquest menjar?
Tinc un truc.
Res més?
No, gràcies.
N'estàs segura? Avui tenim sopa de cogombrets.
-El xef l'acaba de fer. -Demà.
-La teva cap està tipa. -És clar.
No sempre se celebra un 6è aniversari. Després arriba el 7è, el 66è…
Segur que arribem al 666è.
Sí, ja.
Segur que sí.
Em recordo de vostès.
Tinc una nova targeta de rascar.
És d'edició limitada: l'Unicorn de Diamant.
És cara, però val la pena.
-Xalets, finques… -No ho desitgem ni al pitjor enemic.
-Adeu! -Adeu!
Subtítols: Paula Fernández Espriu