Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
CU 25 DE ANI ÎN URMĂ
CARTIERUL PIMVILLE, SOWETO
Alo, ce dracu' se petrece aici?
- Ce faceți aici? - Tată, te rog…
Slăbănog afurisit! Treci încoace!
- Tată! - Las' că vezi tu!
- Te implor! - Ce vrei?
- Faci măgării în casa mea? - Tată!
Să n-aud!
Doamne, jur că nu mai fac!
Pornește!
Hai odată!
Tată!
Amin!
Treci încoace, fricosule! Treci înapoi, laș ce ești!
Fugi? Fugi, ai?
Pun eu mâna pe tine! Să nu te mai prind pe aici!
Ți-arăt eu cu cine te pui!
ÎN PREZENT
Gata, mai taci!
PREZERVATIV DUS-ÎNTORS
Lerato? Lebo?
Lindi?
Lindi…
- Ascultă… - Lethabo.
Lethabo!
Asta voiam să zic.
Ascultă, vin băieții pe la mine.
Avem niște chestii de făcut.
Așa că… îți chem un Uber, nu-i bai.
Ești acasă la mine, măgarule.
A, da…
Draci!
Deci aveai de gând să mă dai afară cu noaptea-n cap?
Da, dar îți chemam un Uber. Black, chiar.
Pa, Ace!
ȘOSEAUA R503 MAHIKENG 250 KM
- Mmuso merge la biserică. - Da, așa e.
Pe de altă parte, Thando e încă o mielușea rătăcită.
Are doi copii cu doi bărbați.
Săracii bastarzi!
Cu tot respectul…
noi, familia Khoza, spunem că Mmuso o va lua de soție pe Thando.
Va face din ea o nevastă vrednică și respectabilă,
într-un cămin închinat lui Hristos și îmbelșugat de rugăciuni.
Aleluia!
Așa că am avea rugămintea…
Dacă priviți limpede situația, prețul ar trebui scăzut.
Doamne!
De atâtea ori i-am spus soră-mii
că fata trebuie să învețe să-și mai strângă picioarele!
- Doamne! - Cum adică?
Ce? Doar i-am zis!
- Mătușă! - Gata!
Doamne…
- Veți avea grijă de fata noastră? - Da, vom avea grijă de ea.
Fiți bună și îndrumați-ne întru rugăciune.
Să ne rugăm! Să ne dăm mâinile!
Tatăl nostru, Rege peste toți regii!
Te slăvesc și Îți mulțumesc, Doamne. Te chem în casa noastră.
Fă ca negocierile pentru zestre, lobola, să decurgă în armonie.
Ajută-i pe copii să ne unească familiile în chip frumos, Doamne.
- Binecuvântează-i pe copii! Amin! - Aleluia!
Ace!
Ce te-a apucat? Am zis că nu folosim numele adevărate!
Bine, Sbu! Trebuie să rămâi la petrecere!
- Doar știi obiceiul! - Iar începi? Care e prima regulă?
- „O intrată și-o ieșită”! - Da. „Pleci înainte să se complice.”
Tocmai! Așa fac și-n relațiile mele. Eu mi-am terminat treaba.
Bine, poftim!
Dar…
- Ascultă aici! - Da?
Îmi ofer serviciile și pentru negocierea rambursărilor.
- S-ar putea să aveți nevoie. - Ce rambursări?
- Zic și eu, știi? - Bine.
- Și… - Ce?
Zi-i nepotului tău măcar să înceapă să dea pe la biserică.
- Bine, îi zic! Drum bun! - Mersi.
Lobola e o tradiție de-a noastră veche de când lumea.
Familia mirelui dă bani familiei miresei ca mulțumire că le-a crescut fata.
Ce țăcăneală, nu? Și toată nebunia cu unchii la poartă!
Eu zic că e o pungășie, dar tot prilej se cheamă.
Fiindcă uneori ai nevoie de cineva iscusit la vorbă,
care să mai tragă de preț.
Eu sunt ăla.
EXPERTUL ÎN ZESTRE
Fac parte din familia asta.
Mă pun chezaș pentru omenia lor.
Chibzuiți la avantajele pe termen lung ale împreunării acestor două familii.
Domnii mei, vorbesc despre pământ! Oamenii ăștia au pământ.
Tot pământul!
Tot!
„Din văzduh”!
Eram la un angstrom de a-l convinge să investească.
Vezi? Aici e buba.
- Care? - Duke, amice!
Vorbim toată ziua în jargon de programatori.
Și apoi mai pomenești și de „angstrom”. Mulțumesc, doamnă.
Negrii nu prea vorbesc așa.
Nu pricep! Uite-ne palmaresul!
Investitorii ar putea veni cât ai zice „JavaScript”.
Bine, ai dreptate.
Dar poate trebuie altă abordare. Gândește-te, o abordare mai simplă.
Pe înțelesul lor, apoi băgăm un plug-in.
Scuze, ai spus să nu te deranjez cu telefoanele, dar a sunat iubita ta…
Hopa!
E logodnica. Bagă la cap!
Tânărul de față este fostul burlac numai bun de însurătoare
pe nume Lehlohonolo Duke Maseko.
Ți-a cerut mâna?
- Nu, ce-ți veni? - Am glumit!
Chiar ai glumit?
- Cum adică? - Știi că are aere de șefă.
Se cuvin felicitări, presupun.
- Da. - Da? Super!
Ca de obicei, organizarea petrecerii burlacilor îi revine lui Mthimbane.
Pune-ți-o pe listă!
Îmi pare rău, sunt asistentă, nu organizatoare de petreceri.
Iete la tine, organizatoarea de chefuri! Hai că mi-ai plăcut!
Dar tot te ocupi de petrecere. Amice, eu zic că doar două.
- Fără stripteuze! Dacă află Zandi… - Fără stripteuze, Themba!
- Pe bune? - Ne cam ambalăm.
Tatăl lui Zandile e tradiționalist. Trebuie să negociem zestrea.
Și ce?
Cum adică? Doar ai fost pe la chefuri cu familia mea.
Unchiu-meu a râgâit cântece porcoase data trecută.
N-am pe nimeni care să negocieze fără să mă facă de râs. Pe nimeni!
- Nu-i adevărat. - Ba da.
Dar… unchiul tău, ăla bogat, colecționează mașini, nu?
E în pușcărie.
Adică le „colecționează” cu jula?
O fi tatăl ei bogat, dar nu înseamnă că nu e om de înțeles.
Nici nu e vorba de bani.
Tatăl ei ține la statutul social, dar alor mei nu le pasă.
Și mă mai și urăște de moarte.
- Exagerezi. - Ba nu!
Când l-am cunoscut, mi-a zis că mă urăște de moarte.
Ia stai!
- Stai așa, cred că-l mai am. - Ce?
Am răspunsul la rugăciunile tale, dacă-l mai găsesc.
Dacă nu-i o aplicație cu IA care să-mi schimbe familia, pas.
Uite-l!
Îți dau ceva mai tare decât o aplicație. Un membru de familie adevărat, dar fals.
„Ace Ngubeni, negociator de zestre. Preț corect la un preț corect.”
- Își bate joc! - Dă să văd!
- Îți arde de râs? - Nu! E pe bune!
A negociat pentru unchiul meu înainte să se anuleze tot.
Au anulat fiindcă au aflat că e un impostor, nu?
Nu, logodnica l-a prins înșelând-o cu soră-sa.
Da, știu! Ascultați!
Ideea e că ăsta te poate salva.
De el ai nevoie, o să te ajute. L-am văzut la treabă, frate.
- E iscusit la vorbă! - Doar nu iei în calcul așa ceva?
Amice…
Știi ceva?
Să am parte de cât mai multe negocieri reușite!
Nu-mi place să te aud vorbind așa, fiindcă-ți duci traiul din minciuni.
Mă car. Am promis că la 20:00 sunt acasă.
Ascultă aici, prietene! Tovarășul meu cel mai bun!
Când o să mori, o să-ți scriem pe piatra funerară:
„Aici odihnește Siphiwe, care credea că nu-l omoară căsnicia. Ei, poftim!”
- Nu mă enerva! - Termină!
Doar acum sunt și eu singur cu mine. Doar acum pot să…
Dar tu n-ai cum să înțelegi.
Relațiile tale nu durează nici cât tragi o dușcă.
Te rog ceva ca prieten. Ești prietenul meu cel mai bun!
Uită-te la ea! Am nevoie de un „copilot”.
Ai nevoie de Isus drept „copilot”. Ești străin de El.
Dacă nu plec acum, mă vede Isus când ajung acasă!
- Te rog eu, tre' să mă car! - Te implor!
- Amin! - Dar… Prietene!
Dar…
Am cerut șampanie demisec și ne-ai adus brut.
Ți se pare că e de noi?
Știi diferența?
Doamnă, nu înțelegeți. E prima mea seară aici. Dacă află șeful…
Îmi cer scuze pentru neplăcerea creată. Vă pot ajuta?
- Ești managerul? - Ace Ngubeni.
Thami ne-a adus șampania greșită și n-am de gând să plătesc.
Thami, iar?
Scuze pentru neînțelegere. Păstrați sticla din partea casei.
Dacă-mi lași datele de contact, promit că te sun
și-ți aduc personal sticla de șampanie în semn de scuze pentru neplăcerea creată.
- Nu am înțeles, te rog să repeți. - Numărul tău de telefon.
- Nu e de vânzare. - Toți au un preț.
Ți-l dau pe al meu. Mă poți suna oricând ești liberă.
Nu cred că m-ai auzit.
Ba da, dar nu m-ai convins.
Am spus că nu. Acum te-am convins?
Bine, cred că am fost prea îndrăzneț.
- Zici? - Dar…
Stăteam acolo și nu-mi puteam lua ochii de la tine.
Lasă-mă să mă revanșez. Micul-dejun? Fac niște ouă Benedict delicioase.
- Nu te lași deloc! - Să mă vezi când chiar vreau ceva.
- Hai, fată! - Da, hai!
Nu cumva te știu de undeva?
Nu, decât dacă îți faci veacul în rai, fiindcă acolo sunt femeile superbe.
Drăguț! Cam de prost gust, dar drăguț.
Hai!
- Mă scuzați… - Da?
Nu pricep, cine achită nota?
Managerul tău tupeist, el achită.
- Nu e managerul meu. - Nici n-am zis că aș fi.
Nici n-am crezut că ai fi. Habar n-ai să minți.
N-am mințit când am spus că ești superbă.
- Stai să… - Plătesc eu. Îmi mulțumești mai târziu.
Mulțumesc din suflet! Apreciez…
Bine.
Deci…
Cât e paguba?
Ești debil!
- Thabo, n-ai să vezi! - Thami, domnule.
Acum știi nume? Mai devreme nu știai diferența dintre roze și brut.
Acum știi nume, Thabo?
Du-te și adu POS-ul.
- Scuze… - Trevor, adu POS-ul ăla!
Draci!
Dacă am rezolvat-o? Nici nu mi-a dat numărul!
Nu, e un semn.
Da, că trebuie s-o găsesc și să fac eforturi.
Ascultă la mine, fata asta e deosebită.
Dacă n-aș ști, aș zice că te îndrăgostești de ea.
E bine că nu știi nimic.
Mie îmi place „vânătoarea”.
Dacă o mai ții așa, n-o să găsești dragostea adevărată.
Dragostea mă găsește ea pe mine, nu trebuie s-o caut eu.
Uneori o găsesc de trei ori în același timp.
- Aia nu e dragoste. - Da, știu. Se cheamă „sex în trei”.
Nu, mersi, amice. Miroase a divorț garantat.
Știi că 20% din căsnicii se termină cu divorț, nu?
Deci teoretic, căsnicia e divorț garantat.
Dar nu știi ce e dragostea adevărată.
Pierzi frumusețea dragostei, amice.
Iubi, ai zis că duci gunoiul!
Iubi, sunt pe budă! Fir-ar!
- Ce? - Vorbești cu mine de pe budă?
N-ai cum să înțelegi. Doar acum pot și eu să…
Știi?
Amice, de-acum să fii singur cu tine de unul singur!
- Ce? - Ce e asta? E jumătate de samosa.
Doar nu vrei preț întreg?
- E de dimensiuni standard, șefu'! - Ba e jecmăneală standard!
Vin aici de doi ani! Sunt cel mai fidel client!
Da? Nu te-am mai văzut.
Poftim, exact ce ziceam!
După zece ani, și nevastă-mea a zis la fel înainte să dea divorț.
Parcă-s invizibil!
Îmi cer scuze! N-am vrut să spun că nu te recunosc!
E o săptămână nașpa de tot. Dar uite ce gest fac pentru tine!
Dacă tot ești cel mai fidel client, îți dau gratis șervețele în plus.
- Da, mersi, Mohammed. - Krisen mă cheamă.
Krisen…
Parcă mă cunoșteai!
- Vreau niște samosa. - Cum mă cheamă?
Domnule Ngubeni!
Ce ai pe cap?
- Ați cerut discreție. - Și jignești lumea?
Scuze, nu știam cum se face.
Rachel, asistenta mea, spune că mereu mă strofoc.
Știi ceva? Rachel are dreptate. Și eu mă deghizez. Dă aia jos!
- Scuze! - Atragi atenția asupra noastră.
Scuze!
În primul rând, mai lasă scuzele, că nu-s preot. În al doilea rând…
- …ce vrei de la mine? - Putem vorbi într-un loc mai retras?
- E foarte aglomerat. - De unde să știu? N-am mai fost la Plaza.
Am auzit că i-ați spus indianului că… Lăsați, nu contează.
- Mă însor! - Știu. Condoleanțe.
Caut un negociator de zestre.
- Ce? Cum… - Poftim?
Uite cum stă treaba.
Metoda mea e „o intrată și-o ieșită”. Asta înseamnă: intru și ies.
- Da. - Negociez tot în aceeași zi.
De obicei, comisionul meu e de 30%.
Luna asta lucrez la ceva, deci iau 25% din prețul negociat.
Îmi place metoda.
Clienții mei știu: cu oameni puțini, riscul e mic.
Aveți vreun pachet care să nu necesite prezența niciunui membru al familiei?
- O intrată și-o ieșită pe nevăzute? - Da.
În absența părinților mirelui și într-o singură zi?
Unde e oferta?
Asta e?
Știi de ce îi spunem „pe nevăzute”? E o legendă.
Nu există așa ceva, înțelegi? Vreau să te ajut, dar nu pot.
Dle Ngubeni, ascultați!
Vă rog, dle Ngubeni! 50.000 de ranzi!
Vă dau 100.000 de ranzi!
Vă rog să mă ascultați!
Părinții logodnicei mele sunt bogați.
Familia mea e complet diferită de a ei. Înțelegeți problema mea?
Știi de ce fac ce fac?
- Pentru bani? - Nu.
Îi ajut pe cei ca tine cu țeapa asta, lobola. Și pentru bani.
Dar nu risc totul pentru chestia asta pe nevăzute.
Nu, gândiți-vă! 200.000 pentru negociere! Negociați cât vreți și păstrați restul.
Parcă ziceai că n-ai bani.
Nu, am zis că familia m-ar face de râs. Dar eu…
Am…
Am bani la greu.
APLICAȚIA MATE-DATE
Hopa! Ia stai așa! Ascultă…
Aplicația Mate-Date e a ta?
- Vă rog! Am mare nevoie de ajutor! - Da.
- Sigur, te ajut. - Bine.
- Vreau s-o văd pe viitoarea ta mireasă. - Adică…
Adică, și știu c-o să-mi pară rău…
- Sigur. - Da!
- De ce? Ce-ai?
- Scuze! - De ce faci de-astea?
- Scuze, m-a luat valul. Scuze! - Zău așa!
- Scuze, vere. - Nu, nu suntem rude pe bune.
Da, bine. Am înțeles!
- Bine, vere… - Nu suntem…
…care nu-mi ești chiar văr.
Sigur!
- E mașina ta? - Scrie „Ace”!
Am înțeles. N-am mai văzut…
Iubito, mă gândeam să iau sacoul albastru norocos…
Nicio grijă, ți-am scos deja pe pat puloverul preferat.
Bine.
Ce e?
Nimic. Mă gândeam cât de bine mă cunoști.
Firește, iubitule. De asta suntem un cuplu perfect.
Da!
Uite puloverul meu preferat!
Ura!
Iubitule?
- Cine e vărul? - Ce?
Vărul din cauza căruia ai anulat ieri prânzul cu mine.
N-ai anulat niciodată, deci…
De vărul ăla zici! Să-ți zic fază haioasă!
N-am ținut legătura cu el vreo doi ani, dar suntem foarte apropiați.
Ieri am povestit ce am mai făcut și a zburat timpul.
A zburat! O să-l placi sigur.
Părinții mei au vorbit cu el
și l-au rugat să discute cu ai tăi despre logodnă. Super, nu?
- N-ar trebui să faci tu asta? - Ba da.
Ba nu.
Ba da…
Cred că vor să se ocupe el de negocierile pentru zestre.
- Ai tăi l-ar adora. - Bine.
Numai că tata… Tata nu adoră pe nimeni în afară de mine.
- Pe Ace îl adoră toată lumea. - Ace, zici?
- Nu te-am mai auzit vorbind despre Ace. - E un văr mai îndepărtat.
- Parcă erați apropiați. - Apropiați în sensul îndepărtat.
Iubito, știi cum sunt negrii, nu?
Fratele meu mi-ar putea fi văr și invers. Dar sigur o să-l placi.
- Bine. - Da.
Și cu ce se ocupă Ace?
Cu multe.
Dar nu prea multe.
- E consultant. - Ce-i aia?
- Consultant. - Minunat!
Mi-a venit o idee! Hai să vă fac cunoștință!
Da, o să-l placi! Ți-am mai zis?
Da, de vreo trei ori.
- De vreo trei ori? - Da.
E cald aici.
Foarte cald.
Am început să transpir și nu știam care-i faza.
O fi de la loțiune? N-o fi antiperspirantă?
Îți prezint…
- …Un Ochi Închis. - „Un Ochi Închis”.
Da.
Nu trebuie complet pe nevăzute.
Nu e bine ca socrii să-ți vadă „rudele” doar o dată.
- Nu m-am gândit la asta. - Da, de asta sunt eu expertul.
E nevoie de o rudă foarte îndepărtată.
Ai tăi nu trebuie să afle, iar socrii pot să n-o mai vadă după aia.
Trebuie s-o pregătesc.
S-ar putea să nu fie tocmai ușor.
Restul delegației va fi compusă din echipa mea, crema cremelor.
Domnul meu, alege cu multă chibzuință un membru de familie.
TAVERNA LUI MIRIAM
Treci încoace!
Ne mai vedem noi!
Ea e mătușa Miriam.
Jackpot!
Floare la ureche!
El e Long-John, unchiul tău parior înrăit.
- Long-John? - E poveste lungă, nu intrăm în detalii.
- Și nu în ultimul rând, unchiul Bra Biza. - Bine.
Salut, Ace! Nepoliticos mai ești! Care-i treaba?
- Ce e cu accentul? - E actor. Probabil exersează Metoda.
Când mai vrei să-mi chemi polițaii pe cap din cauza muzicii,
cheamă-i pentru amicul tău fără chiloți și cu prohabul rupt!
Hai că-mi place!
Ne trebuie unul al dracu', să scadă prețul.
Duke, puiule! Tu ești?
Ia dă-i mătușicii un pupic!
Hai, hai!
Ce faci, mătușico?
- Cu cine ești? - El e Ace.
Da.
Ai ieșit cu femei mai coapte?
- Unchiule, am un șmen pentru tine. - Nu, nu mai fac de-astea.
Faci banul lejer!
- Sunteți bine? - Bra Biza, nu te crede nimeni jamaican.
- Bine? - Tu te crezi jamaican?
Bine.
Mătușă, ideea e să facem niște bani ușor.
E vorba de 10.000 de ranzi.
Dacă e vorba de bani, mă bag!
- Bine! - Bine!
Bine!
Bun…
Vreau detalii despre opoziție. Puncte forte, puncte slabe, de-astea.
- Parcă pornim la război. - Asta e realitatea, prietene. Înțelegi?
Confortul e pentru cei slabi, iar căsnicia înseamnă război.
Război! Da!
Bun, am aranjat prânzul cu Zandi.
Da, dacă Zandi garantează pentru mine, o să meargă și mai bine.
Să mă gândesc la un nume.
Ce nume?
Nu-mi pot da numele adevărat. E greșeală de începător.
Ce bine era dacă-mi spuneai înainte!
- Înainte de ce? - Înainte…
să-i spun lui Zandi numele tău.
De curiozitate, vrei să ne iasă pasiența sau nu?
De unde era să știu? Nu mi-ai dat niciun regulament, frate!
Fie, ne adaptăm.
Da?
Da, bine.
Parcă-l văd pe Einstein lucrând la teoria relativității.
- E un geniu! - E un escroc.
Duke n-ar trebui să se asocieze cu el.
Asistenta trebuie să fie atentă!
Parcă văd un tren deraind cu încetinitorul.
De ce poartă puloverul ăla? Îl detestă!
De ce strici cheful?
Nu vreau ca Duke să aibă de suferit.
Nici tu n-ar trebui.
- Nu vreau. - Bine!
Vă pot recomanda ceva?
Încă oscilez între…
Știu ce vrei.
Surioară!
Adu-i, te rog, o sticlă de șampanie, cea mai bună pe care o ai.
Aș zice un soi efervescent, dulce și cu personalitate. Demisec?
Iar mie adu-mi un whisky simplu.
Ceva care să arate că sunt serios, dar și că am gusturi rafinate.
Ce să fac ca să nu te mai văd niciodată?
În primul rând, îmi poți oferi un zâmbet.
Le zâmbesc celor pe care-i plac.
Am o întrevedere la prânz, deci mai bine pleci.
Se pare că partenerii noștri întârzie.
- Doar nu crezi că e o coincidență? - Ba chiar e o coincidență.
- O femeie frumoasă nu mănâncă singură. - Ce insinuezi?
Că am nevoie de compania unui bărbat?
- E atât de tipic celor de genul tău! - De genul meu?
Da, genul afemeiatului misogin, care crede că locul femeii e la cratiță.
Nici vorbă! Aici nu m-ai nimerit! Eu cred că locul femeii e în inima mea.
- Da? Hai! - Mai bine pleci!
Bine, dar să știi că nu ți-am reținut numele data trecută.
- Da, fiindcă nu ți l-am spus. - În caz că l-ai uitat pe al meu…
Ace! Zandi! V-ați întâlnit deja? Grozav!
- Zandi? - Ace?
Ați făcut cunoștință, nu?
- Nu! - Da!
- Ba nu! - Ba da!
Acum, amice!
Când intrai, am ochit-o după descrierea pe care mi-ai dat-o.
Incredibil! Am scăpat de făcut prezentări.
Mă scuzați, mă duc să mă picur.
Bine…
Tu ești Ace?
Nu-mi vine să cred că Duke avea impresia c-o să te plac!
- Toți mă plac. - Ești incorigibil!
- Nu știu ce înseamnă, dar ai mințit. - Ba pardon, eu nu mint!
I-ai spus logodnicului că nu știi cine sunt.
Cum crezi că s-ar fi terminat discuția?
„Da, iubi, l-am cunoscut pe vărul tău! Voia să facem sex.”
Nu e vărul meu.
Chiar acum. În clipa asta parcă nu e vărul meu.
Ai mare noroc cu o rudă ca el. E mai bărbat decât o să fii tu vreodată!
În primul rând, nu mă cunoști.
Și-n al doilea, știi ceva? Da, am mințit!
- Nu ești cum mi te-a descris! - Nici tu.
- A zis că ești bună la suflet. - Chiar sunt!
- Poftiți! - Mulțumesc, surioară.
Mulțumesc.
- M-ai ars cu nota de plată exorbitantă! - Te-ai oferit!
- Eram amabil. - Ba nu! Ai crezut că mă poți cumpăra.
Cum ai zis? „Toți au un preț”.
Eu nu-s o târfă pe care o agăți cu niște alcool ieftin.
- Ieftin? - Da!
N-ai auzit c-am zis „exorbitantă”? Asta înseamnă „scumpă”.
Și să știi că nu sunt de vânzare.
Băiatul ăsta o să dea o mică avere ca să te ia de soție.
Îmi pare rău să-ți zic, dar uite că te vinzi!
Au la baie o cremă hidratantă de levănțică absolut minunată! Îmi place…
- Plecăm! - Abia am venit!
Ba nu! Eu sunt ăla care pleacă. Nu-mi tragi iar țeapă cu nota de plată!
Ce țeapă?
Amice, uită-te la mine. Îmi placi. De când ne-am cunoscut la Plaza…
Când eram mici și ne-au dus părinții acolo ca să ne cumpere haine, nu?
Da.
Amice, nu pot!
- Duke n-are nevoie de tine! - Nu e chiar așa.
- N-are? - Ba am.
Ba nu.
- Ba da. - Te descurci.
- Ba am nevoie! - Baftă!
Ace, am nevoie de tine! Ace!
- Ce s-a întâmplat? - Nimic.
- Ia loc! - Bine. Nici n-a terminat de băut.
Scuze.
Iubito, ești bine?
N-am nimic.
Îmi puteți aduce un cheeseburger cu șuncă?
- Salată. - Da, o salată.
- Vrea salată. - Vreau salată.
- Bine. - Mulțumesc.
JUCĂTORI
Omoară-l!
Ace, mă suni numai anapoda, amice. Sper să fie important.
- Nu mă poți suna când îți tună. - Am găsit-o pe fata aia. Zandi o cheamă.
- Da! - Da, dar e mai complicat.
Da, știu.
Nu te lăsa, amice!
Nu mă las. Fir-ar!
- Se mărită. - Cine?
De Zandi vorbesc. Tu asculți ce zic?
Fir-ar! Scuze! Ce-ai pățit?
- Iubi, ajută-mă cu blugii! - Am treabă, iubi!
- Te joci la PlayStation! - Nu contează că vorbesc la telefon?
Mereu faci așa!
Și zi așa, amice.
Eu îmi descarc sufletul aici, iar tu te joci pe consolă?
E singura dată când pot și eu…
Nu mă aștept să înțelegi. Ești încă burlac.
Ai prea mult timp singur cu tine ca bărbat însurat.
Bun, mă iei la mișto sau vrei să te ajut?
Zandi e logodnica clientului meu.
Îți dai seama cum sună?
Mai știi când Tau a aflat că Zola se căsătorește cu Karabo Moroka?
Asta e viața ta, amice! Telenovelă curată!
Fir-ar, amice! Zandi asta… Zandi e frumoasă, superbă,
încăpățânată, e ca o… ca o minge de foc.
Ascultă aici!
Nu te băga în căsnicia altuia! Nici măcar un pic!
Dacă ar fi după mine, aș zice să renunți la negociere. Las-o!
Auzi, dom' psiholog? Știi că nu mă bag în căsniciile altora.
Eu zic că ea are de pierdut.
Dar o să duc treaba asta la capăt.
Amice, ești haios rău, nu așa!
Ești împotriva angajamentelor, căsniciei și tuturor celorlalte chestii.
Dar meseria ta e căsătoria.
Ești ca un preot care nu crede în Dumnezeu, amice.
Ba nu, ca un pește care urăște prostituatele. Gândește-te…
Deci nevastă-ta e bărbatul casei. Du-te și ajut-o cu blugii.
Stai, mai am una!
- Ești un bou. - Știi cum ești?
Știi…
Mulțumesc.
Individul ăla e un plod egoist și enervant.
E ca un țânțar care te bâzâie.
- Ți-a plăcut prima întâlnire! - Îți arde de râs?
- Nu, glumesc și eu. N-am voie? - Mă rog.
Nu știu de unde să-l iau, dar cred că-l știu de undeva.
Și cât tupeu să-mi comande ceva de parcă m-ar cunoaște!
Da, vezi? Un bărbat cu inițiativă nu e genul tău.
- Cum adică? - Trebuie să recunoști.
- Cam are dreptate. - Ce?
- Nu i-ai spus că ești logodită. - Aici e buba.
Bărbații cred că totul li se cuvine.
De ce să spun în gura mare că sunt într-o relație?
- În viață nu e ca pe Facebook. - Ce ai?
Nu te-am mai văzut așa de aprinsă din cauza unui bărbat!
Ba nu sunt… Nu sunt aprinsă.
Sunt pe cale să mă mărit cu cel mai drăguț și ambițios bărbat din lume
și nu-l las pe nătărăul de văru-su să-mi strice ploile!
Și cui îi spui treaba asta? Mie sau ție?
Prezentăm avantajele noii aplicații, apoi vorbești despre bani.
Ca la carte. Îi vrăjim de nu se văd.
Dar cui vă adresați?
Lumea dă bani pe tot felul de chestii.
Faceți apel la nevoile lor psihologice. E negociere elementară.
Trebuie să le știți obiceiurile, ce le place și ce nu. Chestii de-astea.
Bine ai revenit! Deci te bagi?
Dacă aflăm ce vor, le putem da senzația că le și oferim ce vor.
- Care e regula nr. 1? - „O intrată și-o ieșită”!
Bun! Familia Zungu pleacă în excursie weekendul ăsta.
Eu și Duke vom lăsa scrisoarea în care el își face cunoscute intențiile.
Dar mergem acolo și în scop de cercetare.
- Bună ziua, dle Zungu. - Ce zi minunată avem!
Soarele strălucește, păsările cântă și vântul nu bate deloc.
E o zi perfectă pentru golf, așa că nu mi-o strica, ai înțeles?
- Hai, faceți pași! Zandile e acolo. - Cu dv. vrem să vorbim.
- Cu mine? - Da.
Aș vrea să vă pun o întrebare,
iar vărul meu, Ace, aici de față, abia așteaptă să vă vorbească.
Ai cuvântul.
Dle Zungu, reprezint familia Maseko.
Am fost împuternicit de soții Maseko fiindcă sunt cel mai mare nepot al lor.
Împuternicit? Pentru ce?
Domnule, cu mare mândrie și bucurie,
eu și familia Maseko vă anunțăm
că Lehlohonolo Duke Maseko vrea să îi ceară mâna fiicei dumneavoastră.
Am vrea ca familiile să discute despre zestre.
Cât de curând puteți, firește.
Zău așa! Pe ce lume trăim?
Veniți cu plicuri și împuterniciri.
Dar bătrânii unde sunt?
Ia stați… Voi vorbiți serios?
- Da. - Cât se poate de serioși.
Dorim să discutăm despre intențiile lui.
Dacă-mi permiteți, are cele mai bune intenții posibile.
Spune-mi, Duke, ce te face să crezi
că ești demn de a te însura cu fetița mea?
De ce sunt demn de ea?
Știți… Cuvântul „demn”…
A fi demn este minunat, dacă vă gândiți. Este un fenomen fascinant.
A început demult, pe vremuri, când romanii…
Domnule, vărul meu vrea să spună că…
Zandile are o voință de fier,
e foarte încăpățânată, autentică și iritant de frumoasă.
Iar Duke vrea să o iubească, domnule.
S-o ocrotească.
Nutrește astfel…
de când a văzut-o prima dată.
- Alo? - Da, domnule?
- Asta ai de zis? - Asta aveam de zis, domnule.
Încă de când eram mici, între mine și Duke există…
- …un fel de telepatie. - Telepatie.
- Eu începeam o frază… - Eu o terminam.
- Când începeam… - O terminam eu.
Datorită legăturii pe care o avem…
- …împreună. - Da.
Tată?
- Iartă-i. - Bine, scumpo.
Bine, fiți atenți aici.
Weekendul ăsta vom merge la una dintre casele noastre de pe plajă.
Sigur știați, fiindcă ați picat la fix.
În fond, sunteți telepați și alte alea.
După aceea, cine știe, poate vom discuta despre dată și timp.
Nu că mă încântă ideea.
- Vă mulțumim. - Mulțumim!
O clipă!
- Îți place să pescuiești? - Mie?
Normal! Câte nu știu să fac cu undița! Uneori mă uimesc până și pe mine.
Uneori plonjez în ocean
și peștii nu se împrăștie, fiindcă nu se tem de mine.
Ei știu că sunt vânător și…
- Mulțumim! - Bine!
- Stai! - Ce e?
Mă tem de apă. Nu știu să înot.
- Ce? - Mă tem de apă, nu știu să înot! Nu pot!
Și cum rămâne cu ce i-ai zis, că înoți și atragi peștii ca magnetul?
- Erai Aquaman! - M-ai stârnit!
Mi-ai dat încredere, nu puteam să tac!
- Mă urăște. - Ba nu.
- Ba da. - Ba nu.
- Ba da. - Nu te place. Nu-s totuna.
- Nu-i a bună! - Ce faci?
- Inspiră adânc! - Bine!
O să fie bine.
- Am amețit. - Mai și expiră.
Bine! Da, mi-e mai bine așa. Mersi!
Ia spune, tu cică ești un geniu, nu?
Când te văd… Cum ai pus tu mâna pe o fată ca Zandi?
Hopa!
Adică tu ai inventat aplicația Mate-Date. Știi câte gagici am ars datorită ție?
- Nu asta era ideea aplicației. - Nu asta e ideea discuției!
Ai inventat o aplicație pentru lipeală, dar tu ești afon complet la lipeală?
Asta e buba cu upgrade-ul aplicației. Veniturile din reclame sunt în scădere și…
- De ce dai? - Fii atent!
Te vei însura cu cea mai frumoasă femeie din lume.
E clar psihopată, dar gusturile nu se discută.
- Bați undeva? - Da, îți zic că trebuie să fii bărbat!
Tatăl e obstacolul.
Dacă-l cucerești, ai câștigat! M-ai înțeles?
Hai pe barcă!
- Termină! - Am rău de mare!
Dacă vomit eu, vomită toată lumea! Și-apoi murim toți!
Trebuie doar să te joci cu lanseta aia, atâta tot.
O arunci în apă, nu-i mare scofală!
Bine.
SPIRITUL SUDULUI
Vărul nu se simte prea bine.
Ba nu, am aflat că mâncarea adevărată e mai bună decât nada de pescuit.
Tată, cred că trebuie să ne întoarcem!
Nu vorbi prostii, Zandi! Lasă-l în pace!
Are rău de mișcare. Dă-i niște pastile și-i trece.
N-am nimic! Mă simt bine!
- Iubito, pot pescui. - Nu e musai, bine?
Nu e musai.
Aoleu…
- Auzi și tu, Ace? - Ce anume, domnule?
Liniștea oceanului.
De asta îmi place aici.
Nu știi niciodată ce-o să prinzi…
până nu zbârnâie firul.
Apoi începi să tragi peștele și împroașcă apa.
E fiorul reușitei, Ace.
Înțelegi ce spun?
Nu, domnule. Eu duc alt fel de viață. Nu cunosc genul ăsta de viață.
Da, ducem vieți diferite, fiindcă vreau ca cei care intră în familia mea
să știe cum să mențină traiul ăsta.
Îmi protejez munca de o viață.
Cu tot respectul, Zandi nu pare genul care să aibă nevoie de protecție.
La o adică, tu ce hram porți, Ace?
- Poftim, domnule? - Ce treabă ai cu fata mea?
Nu, păi…
Crezi că-mi calci pragul și ne cucerești cu glumele, șarmul și minciunile tale
ca să ne facem milă de tine și să mai las din zestre?
- E chiar atât de limpede? - Vreau să pricepi un lucru.
Zandile e mai presus de toți banii de pe lumea asta.
I-am dat o pastilă și a picat lat.
- Ce ți-am zis eu de ăsta? - Tată, ce ai?
Doar știi că am dreptate! Bei ceva, fiule?
- Ar fi grozav! - Bine. Vino, Zandi!
Ține lanseta. Să nu-l lași să prindă primul pește!
Asta înseamnă că tata chiar te place.
Te-a invitat să bei cu el!
Dacă vine cu whisky, mă arunc peste bord.
Tata obișnuia să mă aducă aici, eram doar noi doi.
Uneori cred că și-ar fi dorit să fiu băiat.
Cine știe?
Îți pot spune fără urmă de îndoială că e mândru de tine.
- Că ai devenit un bărbat adevărat. - Mai taci!
Da…
Tata petrecea timp cu mine când mă lua pe la amantele lui.
Groaznic!
N-a fost dracul așa de negru. După aia mâncam înghețată.
Și mama ta?
Mama s-a stins.
Îmi pare rău să aud.
Nu-i nimic. Măcar tu și Duke știți ce vreți.
Adică tu nu știi?
Nu știi ce vrei?
Nu…
- Stai! - A mușcat!
- O clipă! - Bine.
- Bun, ține-o așa! - Bine!
Am prins unul!
- Un pește! Mulinează! - Îl văd!
Mulinează! Așa, bravo!
- Whisky? - Whisky…
Japonez, preferatul meu. Ce, nu bei?
- Mulinează! - Bine!
Hai odată!
Gata, hai că te ajut eu.
- Nu, lasă. - Măcar atât să fac, Zandi.
Uneori drăciile astea fac figuri și trebuie „mângâiate” puțin.
Și apoi…
Iată!
Am plătit ciocolată Iubire disperată, dar nu-i nimic.
Ar trebui să fii mai pretențioasă.
- Îți iau ciocolata. - Nu, lasă.
Oricum sunt la dietă.
Zandi, e o ciocolată. Nu mori!
Așa începe.
Gust ceva care nu-mi face bine, apoi îmi evaluez toată viața.
Vorbim tot despre ciocolată, nu?
- Ce ai? - De ce mai ești aici?
- Spune ce vrei. - Nu vorbesc de chipsuri.
Nici eu.
Eu sunt negociatorul, intermediarul.
Rolul meu e să mă asigur că ambele părți primesc ce vor.
- Frâna! - Nu, domnule Maseko!
- Doamnă Maseko! - Sunt domnișoara Zungu, de fapt.
- Va fi bine? - Da.
A avut o reacție alergică la scopolamină.
- Sco… - Pastilele pentru rău de mișcare.
Cum să ai și rău de mișcare, și alergie la tratament?
- Asta spuneam. - Doamne ferește!
Ce păsărele frumoase!
Medicul i-a dat un calmant slab și l-a luat de cap.
Deci are toleranță scăzută la orice.
Iată rețeta pentru antibiotice. Erupția va dispărea până dimineață.
Vă mulțumesc!
- Ce frumoase sunt! - O să-l duc la hotel.
Nu vorbi prostii! Haideți acasă la mine.
Avem loc pentru toată lumea.
Îmi plac pisoarele de aici.
Sunt pe roți!
Bine, amice…
Să știi că e o idee bună.
- Hai să-l ducem acasă la tine. - Da.
Hotelul e doar de trei stele.
- Ești gata, amice? - Vreau chipsuri.
Bun, te duc eu!
- M-ai văzut azi, nu? Am fost tare. - Da.
- Tare. - Da.
Doamne! Ce puternic ești!
- Ace? - Da?
Te iubesc, amice.
- Da… - Îmi ești ca un frate.
- Vorbesc medicamentele. - Ba nu.
Dragostea din inima mea vorbește. Dragostea. Ia uite!
- O auzi? - Îți bate inima. E de la medicamente.
- De la medicamente. - Nimeni nu m-a ajutat.
Ești băiat bun.
Da, amice.
Și tu ești. Dar nu te lăsa călcat în picioare!
Bine!
Meriți dragoste, nu?
O s-o găsești cândva.
Vei iubi cum o iubesc eu pe Rachel.
Ce?
Pe cine, amice?
- Ce zici de Rachel? - Și eu te iubesc.
Te iubesc.
O iubesc pe Zandi.
Iubesc pe toată lumea!
Bine, dar ai zis ceva de Rachel.
Ce e cu ea?
Amice!
Rachel?
Rach?
Rachel, zici?
Aoleu…
- Bună! - Bună, iubito!
Să-ți torn niște suc.
- Mulțumesc. - Ace, mă bucur că ni te alături! Ia loc!
Mulțumesc.
Am dormit cam pe sponci din cauza elefantului din cameră.
- Ce? - Da, văr-miu sforăie ca un elefant.
- Am înțeles! Așa e. - Da?
- Deci asta se auzea! - Da, sforăi.
Iubito, ți-am zis că a intrat ursul peste noi.
Îmi pare rău.
Scuze!
Trebuie să răspund. Scuzați-mă, vă rog.
Mămico, tu ai gătit tot?
- Da, cu dragoste. - Da, soția mea gătește dumnezeiește.
Iubitule!
Deci o să dau mai multă zestre pentru mama.
Alo, vezi că-s aici!
Scuze, domnule. Dar nu vă dau mai mult de cinci ani.
Știi că te aud, da?
Și apoi, chiar n-am rivali.
Împărtășim 30 de ani de dragoste, prietenie și loialitate.
- Mulțumesc, iubire. - Scumpule!
Mulțumesc, draga mea.
- Scuze, trebuie să răspund. - Bine.
Ați fost crescuți bine.
Sunteți de încredere și bine intenționați.
Îmi place și frăția care vă leagă.
Noi ținem mult la asta,
mai ales când știm în ce fel de familie intră fata mea.
Așa e.
Așa că…
ar fi o onoare pentru noi să unim aceste două familii.
Negocierile pentru zestre pot începe weekendul viitor.
- Da, Duke o să se bucure. - Bine.
Mă tem că trebuie să plec.
Am găsit un investitor pentru aplicație și trebuie să zbor înapoi la Johannesburg.
Adică trebuie să plec și eu cu tine?
Oamenii ăștia au gătit pentru noi. Hai să mâncăm!
Cât de bun o să fie prânzul? Ai gătit prânzul, mamă?
- Auzi, prânzul! - Lasă, rămâi. O să-mi schimb zborul.
Uite, în spiritul sărbătoririi.
De asta vom fi aici săptămâna viitoare.
Vei deveni oficial domnul Zandile Zungu.
Glumesc!
- Mulțumesc din suflet, tati! - Lasă-mă!
- Gata! - Da, tată. Îi plac îmbrățișările.
Nu-mi mulțumi încă.
Știu exact cum să sărbătorim!
Clientul meu dă spectacol diseară și sunteți invitați cu toții.
Nu pot. E musai să mă întorc azi! Am găsit un posibil investitor.
- Cine e clientul tău? - Kwesta.
Hopa! De care Kwesta vorbești?
De cel cu "Yabo la ngizomosha kakhulu"? De bas-bariton?
- Ești fan? - Fan?
Mai am chiloții curați?
Răspunsul e „da”. Dar sunt… Kwesta…
Când e vopsit… Acum e tuns nemțește!
- Kwesta, amice! - Da, du-te cu Ace. E inofensiv.
- Da! - Da.
Super! Bun, la ce oră?
Mulțumesc, Rachel! Apreciez din suflet!
Te apreciez! Mulțumesc.
Bine.
Deci ești de acord să rămân?
Da, de ce nu? Chiar tu ai spus că trebuie să aibă încredere în tine.
- Așa mai vii de-acasă. - Da.
Rachel mi-a făcut rezervare peste câteva ore.
- Rachel? - Da. Nu știu ce m-aș face fără ea.
Amice, ia zi-mi de Rachel… E singură? Are iubit, ceva?
- O vrei pe Rachel? - Curând o să afli un lucru.
Femeile mă vor și eu le vreau pe ele. E ceva genetic.
Rachel nu e genul.
- Nu e genul care vrea bărbați sau cum? - Nu, adică zic și eu…
E foarte importantă pentru afacerea mea.
- Ești rău. - De ce?
- Credeam că suntem la cataramă. - Chiar suntem!
- Am senzația că te bagi peste mine. - Ba nu!
Bine, nu mi-o lua în nume de rău.
Numai că… ești cam fustangiu.
Glumesc, amice!
Bine.
N-aș face ceva care să-ți pună afacerea în pericol.
Dar ai zis ceva.
Ce?
- Nimic. Vezi că ai avion. - Da.
Trebuie să pleci.
Încă ceva. Știu că nu suntem rude pe bune,
dar să știi că ești băiat bun. Sincer îți spun.
Mulțumesc.
- Tot de la medicamente! - Ba nu.
- Ba da! - Ba nu, asta…
- Ce faci? - Treci!
- Hai! - N-ai să vezi!
- Hai! - Lasă, nene.
- Ce faci, țopăi? - Termină, te rog eu.
- Amice… - Conexiune bluetooth efectuată.
Da, gata, potolește-te.
- Ar trebui să sărbătorim! - Cu ce ocazie?
- Pe bune? - Da.
E cea mai mare realizare a vieții tale. Te însori cu femeia visurilor tale.
Da.
E târziu și nu vreau să facă nimic în starea asta.
Pentru el îți faci griji? Îi vine Uberul.
- E ce cred eu că e? - Da!
- Miroase a ce cred că e! - Chiar e ce crezi!
- Cheeseburger cu șuncă! - Prostuț mai ești!
Bună!
- Trezirea! - Scuze, te-am trezit?
- Sictir, nu e de râs! - Ba te contrazic! Hai!
Ai timp de un toast înainte să-ți vină Uberul.
Hai! Până la fund!
Ce Uber? Stăm aici toată noaptea.
Eu fac noapte albă aici, tu pleci acasă. Îți zic dimineață despre prezentare.
- Sigur? - Sigur.
Nu insist, să știi.
- Nu-i nimic. - Bine!
Bine, să toastăm!
- Pentru schimbări în viață! - Pentru schimbări în viață!
- Și o prezentare bazată mâine! - Da!
Hai!
- Ce dușcă! - Da!
Copii, vă lasă tata. Să nu faceți prostioare, ca mine.
Aiurea, habar n-aveți voi să vă distrați!
- E țicnit. - Da, e un nătărău.
Unde rămăseserăm?
A, da!
Mâinile în aer, așa!
Ascultă!
- Hai să băgăm niște shoturi! - Bine!
Marfă!
Am și uitat când am chefuit ultima dată până în zori.
Așa, deci ești anostă?
- Anostă? - Da.
N-ai văzut cum dansam vosho?
- Nu m-ai văzut? - Credeam că ai crampe.
Nu ți-e foame? Mie îmi e.
- Sunt lihnită! - Dar unde găsim deschis la ora asta?
Dacă nu cumva…
Dacă nu cumva ce?
Zandi?
Cred că au plecat.
- Bine. - Hai!
Stai.
Ce țicneală!
Ia zi, mai sunt anostă?
Da, bine.
Ai dat din fund în club,
iar acum, după ceva tequila, furi din bucătării?
Ia spune.
De unde știi că ești beat?
- Primul indiciu clar… - Așa?
…e că dai iama în frigiderul bucătăriei clubului în care ai intrat hoțește.
N-am intrat hoțește fiindcă ne-au lăsat ei să intrăm.
Am intrat hoțește cinstit.
Hopa! Te țin eu!
Mâncare!
Roșie! Roșioară!
Pot face rezervări la cele mai bune restaurante.
Se pune, nu?
O să-ți prindă bine când mai spargi bucătării.
Nu-mi stă în fire să intru prin efracție în cluburi.
Sau poate îți stă, dar până acum te-ai prefăcut că nu ești așa.
O femeie hotărâtă să-și clădească un viitor stabil?
O femeie care se teme de riscuri.
Căsnicia e un risc și mi-l asum.
Știi că peste 20% din căsnicii sfârșesc cu divorț?
- Da! - De aia fugi de angajamente?
Ușurel! N-am zis că fug de angajamente!
Îți place să alergi după iubitele altora?
Nu știam că ai pe cineva, cu atât mai puțin pe Duke.
E băiat bun.
Da. Duke e…
sincer
și
simplu.
Da, nu e un risc.
Ascultă, Duke e un om de zahăr.
Orice femeie ar fi norocoasă să fie cu el. Ai pus mâna pe un băiat bun.
- Chiar e gustoasă sau suntem noi beți? - Suntem beți.
Suntem beți, fiindcă habar nu am să gătesc!
Iar eu credeam că vei fi un „casnic” bun într-o bună zi.
- O glumă cu tentă sexistă! Faci progrese! - Mai taci!
Bun, deci!
- Care ar fi „textul”? - Textul?
Sunt la bar cu prietenele, dar mă plictisesc de moarte.
Mă vezi pentru prima dată și vii la masa mea.
- Ce spui? - Bun…
Domnișoară…
știți cumva parola de la Wi Fi?
- Ți se pare că lucrez aici? - Nu, dar…
simt o conexiune între noi.
- Penibil! - Așa e. Chiar a fost penibil.
Am fost penibil, dar tu, Zandi, ai dat-o la fix!
„Cu ce tupeu? Mă scoți din minți!”
Nu te înțeleg.
- Cum așa? - Unul ca tine…
Ești haios,
isteț, fermecător
și chiar ai putea să devii bucătar-șef într-o bună zi.
De ce vânezi fuste?
În loc să fiu plictisit și încătușat?
Deci căsnicia înseamnă plictiseală?
Nu, doar că… Uite…
Unii se căsătoresc pentru siguranță…
nu pentru a fi cu partenerii pe care și-i doresc.
Tu și familia ta
aveți o viață ca-n filme.
Mie mi-e străină.
Ai niște…
Hopa! Chiar voiam să zbor creierii cuiva!
Amice, nu-i nevoie să zbori niciun creier.
Eram pe aici și ne-au închis pe dinăuntru!
Am stat aici și ni s-a făcut foame.
Așa că am hotărât să ne facem câte un sendviș.
- Ieșiți. - Da.
- Afară! - Bine!
- Scuze. - Ne era foame, am mâncat și noi. Gata!
Faci o treabă excelentă.
Mulțumesc.
- Și tu. - Mulțumesc.
- Faci o treabă excelentă! - Ba tu!
Scuze pentru cele întâmplate.
Nu trebuia.
Dar am și uitat când m-am mai distrat așa.
Da…
Eu ar trebui să-mi cer scuze.
Nu m-am mai simțit niciodată
atât de relaxat și liber.
- Da, nici eu. - Cred și eu!
Fie, poate sunt un pic rigidă.
M-am înșelat în privința ta, îmi pare rău.
Dar e ca o gură de aer proaspăt
să cunoști pe cineva sincer cu el însuși și deschis față de ceilalți.
Bărbații din ziua de azi mint fără niciun motiv.
Ascultă…
Zandi, nu sunt cine crezi. Trebuie să-ți spun câteva lucruri.
Vreau să-ți spun că…
Alo?
Iubito, dormi?
Culcă-te la loc, te sun când te trezești.
Nu, nu-i nimic. Nu dormeam.
- Ești beat? - De unde știi când ești beat?
Ăsta e un indiciu.
Am băut doar două pahare de șampanie.
Te cred.
N-ai spus că te pregătești pentru prezentarea de mâine?
Asta fac.
Te-am sunat să-ți spun că te iubesc.
Da, și eu te iubesc.
Deci chiar ne căsătorim, nu?
Așa se pare.
Nu dai înapoi, nu?
Nu, sigur că nu.
Tu?
Sigur că nu.
Bine, abia aștept.
- Noapte bună. - Și ție.
FAMILIA ZUNGU
El e unchiul Brian.
Știm despre el că a fost ales să vorbească în numele familiei.
- Care e prima regulă? - „O intrată și-o ieșită”!
Nu ne complicăm. Dacă ne întindem, riscăm.
- Parcă scoți o măsea. - Ce-mi scapă, amice?
Nu cumva dai înapoi?
Nu! Eu? N-am nimic! Zi mai departe.
Ce-ar fi să amânăm data?
Ca să avem și noi timp de-un șmen, ceva.
Dintr-odată ai treabă? Banii noștri nu merg?
Nu!
E o nimica toată. Să continuăm!
Vreau să terminăm cât mai repede și să-mi văd de viață.
Bazat, gagiu'! Te-ai prins?
Ce? Am o piesă nouă.
Biza! Să n-aud accente! Deloc! O să încep cu tine.
Te rog ceva: taci mâlc. Stai ca mutul. Poți?
Da, știu limbajul semnelor.
Am avut rolul principal și am fost în turnee în toată țara.
Am adaptat o piesă pentru surzi.
Moartea unui comis-voiajor. I-am zis „Surzenia unui comis-voiajor”.
Nu vreau s-aud despre asta,
dar un unchi surd ar fi numai bun, că lumea adoră să arate compătimire.
- Un handicapat stârnește compătimire. - Persoană cu dizabilități.
- Ce? - Persoană cu dizabilități.
Poți fi anulat dacă vorbești așa.
Biza, ești surdo-mut.
Unchiule Long-John, noi doi suntem casa, iar casa întotdeauna câștigă.
- În sfârșit, sunt și eu dealer! - Miriam…
Frumoasa mea, cât te iubesc! Știi ce-o să te rog?
- Să fii „polițaiul al dracului”. - Ce-mi place rolul meu!
Îmi trebuie cătușe!
Nu, ce să faci cu ele? Nu ești polițai pe bune!
- E o expresie, tanti! - Nu contează!
UNCHIUL BRIAN
Unchiul Brian e o bunăciune!
Ce vă uitați așa? Știu ce-i aia „bunăciune”! Isuse!
Mătușă Miriam, ai mâncat.
Nu e cazul să ronțăi bunăciuni.
Treaba ta e doar să tragi de preț, atât.
- Să le zic că nu e fată mare? - Nu!
Nu, nu le spui nimic despre Zandi.
- Deci e fată mare? - Mătușă, nu e treaba ta!
Mai ai multe de învățat de la mine.
Lasă-i pe Duke și pe unchiul Brian, da?
Trebuie să fim atenți la scop!
Dacă intră la bănuieli, ne-am lins pe bot de bani!
Nu ne jucăm când e vorba de bani.
Bun…
De la capăt! Unchiule Brian…
Sunt surdo-mut, n-am auzit nimic.
Păi vorbim aici…
NEGOCIATOR-ȘEF - DELEGAȚIE UNCHIUL MZWAKHE
Domnule Zungu, iată familia noastră.
- Ea e mătușa Miriam. - Bună, Miriam.
El e unchiul Long-John.
- Bună, John. - Bună ziua.
- El e unchiul Biza. - Bună, Biza.
Unchiul Biza e surdo-mut.
Sunt David.
Pardon?
A zis că-l cheamă David.
Mă bucur de cunoștință.
Bun-venit în casa noastră.
Știți limbajul semnelor?
Sunt judecător.
- Trebuie să fiu obiectiv în instanță. - Așa e.
Era bine de știut.
Știu limbajul semnelor.
Mă cheamă David.
Tot zice că-l cheamă David.
Da, păi… scuze,
unchiului Biza nu-i place să-i spunem pe numele de stradă.
Când se prezintă inițial, își spune numele, adică David.
Bine, nu-i nimic.
Fratele meu vă va spune cum să continuați programul.
Aveți răbdare.
Vă chemăm când suntem gata.
Mă cheamă David.
Frate, ăștia…
Vă mulțumim, domnule Zungu.
Da…
Ce faceți, domnilor?
- Ce-i în mintea ta? - Ce?
- Ce-am făcut? - Ai zis că…
Doar te-am întrebat…
Ai zis c-ai jucat în piesă și-ai dat din mâini tot timpul…
Da, am jucat în piesa pentru surdo-muți! Băiatul ăsta mă subestimează!
Am avut rol principal cu o replică: „Mă cheamă David.”
I-am zis „replică prin semne”.
Știi ceva? De-acum să nu te mai aud că scoți o silabă!
Nici măcar o vocală!
Iar voi doi… aveți vreun talent ascuns?
E cazul să știu ceva?
- Long-John? - Da?
Probleme?
Probabil mai bine îți spun de pe acum că am adus cătușe.
Dar, Doamne, sunt fiul Tău!
Cu ce Ți-am greșit? Cu ce?
Și mirele poate avea grijă de tine, copila mea?
Zău așa, mamă!
- Vrem să știm! - Da!
Frumusețea bărbatului stă în vitele lui.
- Hai, băiete! - Da.
- Voi dansa. Sunt soacra! - Te știu eu!
Vedem avansul, deci putem discuta amănuntele.
Ne-am adunat,
așa că am dreptul să conduc negocierile cât mai amiabil,
ca să putem mânca apoi.
Aud că Duke a început cu jocurile video.
Domnule, fără supărare, dar Duke face aplicații.
- E cel mai bun. - Da, bine. Aplicații.
Așa. Discuția asta trebuie terminată în cinci minute.
Dacă ne înțelegem la preț, da?
Vrem 20.000.
Da.
Vă las să discutați?
- Nu. - Nu?
Nu se cuvine. Zandi merită mai mult.
Mă rog, nu știe să gătească, dar merită mai mult.
Și noi merităm mai mult.
Stai, că mă încurci. Adică noi cerem prea puțin?
- Vrei să cerem mai mult? - Dați-mi câteva minute.
Vorbesc cu Duke și părinții lui, să găsim o soluție.
Drege-o!
- Termină! - Ce?
O clipă, domnule.
- Pariezi pe curse de cai? - Am câștigat!
Ne deranjezi!
Îmi cer scuze pentru unchiul. Uneori e mai necioplit.
Voi discuta cu părinții.
Tu!
Ești prietena lui Zandi din club, nu?
Trebuie să vorbesc cu Duke. Scuze!
- Nu-i a bună. - De ce? Ce s-a întâmplat?
- Să-ți spun ceva. - Spune!
Bongani Langa!
- Cu noi vorbești, surioară? - Da, cu voi.
Și cine e Bongani?
Lui Mandy i s-a năzărit
că ai fost plătit să negociezi pentru familia cumnatului ei.
Exact, i s-a năzărit!
La început n-am fost sigură, dar te știu!
Cu mustață și coafură afro, Bongani Langa în picioare ești!
Dar nu ești! Culmea, ăla a murit la o lună după nunta soră-mii.
Nu e niciun Bongani Langa pe aici! Eu sunt Ace Ngubeni și nu-s mort!
Duke, dacă e adevărat, trebuie neapărat să recunoști imediat.
E țicnită! Suntem toți alde Maseko!
Tu ești Maseko. El e Expertul în Zestre.
Legenda. Escrocul care șuntează familiile la negocierea zestrei.
Sunt vărul lui Duke.
Duke, vorbește, te rog!
În fond, mai contează cine e?
Știam eu!
- Ce te-a apucat? - Scuze!
- Am vrut să-ți spun… - Ai vrut?
- Voiai să începem căsnicia cu minciuni? - Nu, iubito! Nu e așa cum pare!
Ba pare că ai mințit că Ace ți-e văr și l-ai plătit ca să negocieze!
Bine, dar n-am făcut-o pentru bani!
- Serios? - Cu cât îl plătești?
Cred că pierdem din vedere esențialul.
Gura, Ace… Bongani sau cum te mai cheamă!
Duke, vorbește! Cât?
Ce?
- Îi dau 200.000. - Să dea dracii!
Și tu ai crezut că ne poți cuceri, iar ai mei vor cere un preț de nimic?
De asta m-ai sărutat?
Ai sărutat-o?
Teoretic, nu ne-am sărutat.
- Deci ai încercat s-o săruți? - Nu, amice…
Ar trebui să… Haideți să ne calmăm puțin…
Mă doare!
- Lasă-mă! - Ace!
- Dă-te! - Terminați!
- Te rog! - Să nu cumva!
Isuse! Dă-te de pe mine!
Duke!
Nu-i a bună! Biza face belele!
Opriți-i! Nu-i lăsați!
Așteptați! Stați că vin!
Stați, vin și eu!
Zandi, îmi pare rău!
Opriți-i!
Impostori bădărani și destrăbălați! Potăi ce sunteți!
TREI LUNI MAI TÂRZIU
- Campionul sexului! - Ce te-a apucat?
Fir-ar!
N-ai încuiat ușa. E sigur așa?
Ce vrei?
Nu mă lua așa. De când te tot caut! Uite ce cocină e aici!
Arăți ca dracu'!
- Arăt mai bine decât mă simt. - Așa de nașpa ai ajuns?
Adică în halul ăsta te-ai aprins după ea?
Ești franjuri?
Ace s-a îndrăgostit?
Știi care e buba cu tine? Că nu înțelegi.
Nu pricep? Crezi că verigheta e de recuzită?
Am cinci ani de experiență practică. Nu-mi veni cu de-astea!
Măcar știe ce simți pentru ea?
Tocmai asta e, prietene.
- Am vrut să-i trimit un mesaj că… - Alo! Mesaj?
Nu mai ești în liceu, când te jucai cu mesajele.
Să-ți zic ce vor femeile? Să simtă că-s centrul universului.
Și sex, amice. Cu nemiluita!
Dimineața, seara…
Ascultă, trebuie să-i arăți ce simți, nu doar să-i spui. Isuse!
Nu-i da mesaje!
Nu pricep. Te știu de o viață.
De când vorbești tu cu femei? Auzi, cică să-i arăt ce simt!
Ce?
Cinci ani, amice.
Cinci! Cinci ani!
Am uitat! Nevastă-mea e în mașină și eu îți mănânc resturile!
Să-i zici că a pus mâna pe un bărbat bun.
Ești genul înțelegător și iubitor.
Te rog să-i spui tu.
Nu știu dacă vrei să cobori și să-i spui, dar pe mine nu mă crede.
Mai bine nu coborî.
Stai aici și fă un duș. Freacă-te bine!
Pute a subsuori și a picioare. Dă-o naibii! Fă o baie!
- Tu ești seducător! - Bine.
- Te iubesc! - Iubește-te pe tine! Isuse!
Iubitule…
Ești bine?
Să chem poliția?
Patronella, el e fiul meu.
Ace, ea e Patronella.
Deci să nu chem poliția?
Știi ceva, iubito? Lasă-ne singuri puțin.
Tată, fata asta e de grădiniță!
E mare cât să-ți fie mamă vitregă. Și care-i faza? Așa mă saluți?
Vreau să știi că ești o cutră.
Păi așa zi!
Sau mai bine trimiți un mesaj pe WhatsApp: „Ești un o cutră.”
Tată…
Toată viața mea am…
Din cauza ta, n-am crezut că dragostea există.
Cum să crezi prostii de-astea?
- Nici tu nu crezi! - Ba sigur că da!
Atunci explică ce i-ai făcut mamei.
De ce n-ai ratat nicio ocazie s-o înșeli?
Ia stai puțin!
Am iubit-o, dar nu eram îndrăgostit de ea.
Și de ce ai mai stat cu ea?
Fiindcă…
- …te-am iubit mai mult. - Îmi vine să te pocnesc iar.
Da, bine, știu! Sunt o cutră și un ratat.
Dar tu vei fi mereu băiatul meu.
Prima dată…
Prima dată când te-am ținut în brațe,
mi-am dat seama că dragostea adevărată…
chiar există.
Noi, alde Ngubeni, nu le avem cu sentimentele și „operațiile de inimă”,
dar întrebarea e următoarea:
ești dispus să te pui într-o poziție vulnerabilă pentru ea?
- Despre ce vorbești? - Despre fată, omule!
Despre aia care ți-a frânt inima și te face să bocești întruna.
Din cauza ei m-ai pocnit.
Ascultă, Ace. Să nu faci ce aș face eu.
Du-te și cucerește-o. Du-te la ea, băiete!
Du-te!
Fir-ar, iubitule! Am consumat datele din abonament!
- Nu te stresa, iubito! Bine? - Bine.
Bine!
Mă menține tânăr.
Să n-aud! Tată! Sunt fiu-tău!
Surpriză!
Duke! Nu mi-ai răspuns la telefoane.
- Intră. - Sigur.
Îmi place noul tău look.
Da…
Mulți mi-au spus că arăt ca dracu'.
- Așa e. Eram doar amabil. - Da.
Ascultă, am tot încercat să dau de tine ca să-ți spun că îmi pare rău.
Am distrus cel mai important lucru din viața ta și nu știu cum s-o dreg.
Ace, nu ești un om rău la suflet.
În afară de faptul că ai vrut să te combini cu logodnica „vărului” tău.
Treaba asta e cam discutabilă.
Glumesc.
Nu e numai vina ta. Am mințit-o, deși nu era nevoie.
Nu știu ce să zic…
E genul cu care n-am avut niciodată șanse. Când mi-a dat întâlnire…
- Ea ți-a dat întâlnire? - Da.
Scuze. Da, pare genul ei. Continuă.
Când mi-a dat întâlnire, am simțit un fel de validare. Nu voiam să dau rasol.
Mă temeam că o să mă saboteze familia,
dar am angajat o familie care m-a sabotat și mai rău.
- Da. - Dar tot mă însor.
Nu cu Zandi.
- Cu Rachel! - Eu și Zandi nu ne iubeam cu adevărat.
- Se vedea de la o poștă. - Da.
Scuze.
De asta am venit aici.
Caut pe cineva care să facă parte din delegația de negociere.
M-am lăsat de asta.
- Expertul în Zestre nu există. - Nu ca rudă falsă!
Ci ca prieten.
- Las-o jos! Treci încoace! - Da?
Un sfat? Bărbierește-te.
- Da. - Așa.
Arăți cam… Înțelegi?
- M-am prins. - Așa.
Hai, du-te!
- Ies singur. - Bun! Mulțam, frate!
- Bun! - Super!
PLECĂRI
Zandi!
Zandi, înțeleg dacă…
nu vrei să mă mai vezi.
Zandi, mă faci…
să nu mai vreau să folosesc vreodată texte de agățat.
Te rog, Zandi!
Nu e acasă.
Domnule, îmi pare rău.
Să știi îmi erai simpatic.
Dar ne-ai jignit pe mine, familia mea și cultura familiei mele, Sengwayo.
Știu. Îmi pare rău, domnule.
Pentru tot ce v-am făcut dv. și familiei.
Chiar și așa,
Zandi nu e acasă.
Nu știu ce-am gândit de-am venit până aici.
Dar îmi pare rău, domnule.
Am dus-o la aeroport acum o oră.
- La aeroport? - Pleacă la Paris.
Dar…
cu puțin noroc, mai ai o oră.
- Mulțumesc! - Ia vezi!
Scuze!
M-am molipsit.
Mulțumesc!
Sunt comandantul. Vom întârzia puțin.
Așteptăm permisiunea turnului înainte să decolăm.
Vom ajunge la timp la Johannesburg, de unde veți decola spre Orașul Iubirii.
Dnelor și dlor!
Vă rog s-o priviți pe tânăra de pe locul 49H.
Nu-i așa că e cea mai frumoasă femeie pe care ați văzut-o vreodată?
E și cea mai încăpățânată, mai ambițioasă și focoasă femeie,
cu o inimă de aur.
Și vreau să știți cu toții…
că am greșit față de ea.
Am mințit-o.
Ce faci?
Îmi ignori telefoanele și mesajele. Trebuia să fac ceva.
Și deturnezi avionul?
Hopa! Nu! Nu asta a vrut să zică! Glumește!
Nu vă deturnez avionul! E o glumă!
Cum să spui așa ceva în avion?
- Știi că ești țicnit? - Da.
Ce faci?
Zandile Zungu…
e adevărat că…
de când te-am văzut…
doar la tine îmi stă gândul.
Mă gândesc la tine în zori, când mă trezesc,
și până seara, când adorm.
Nu știu dacă și tu simți la fel, dar știu
că nu vreau să-mi pun întrebarea asta toată viața.
Îmi pare rău.
Îmi pare rău că te-am mințit. Îmi pare rău pentru tot.
Bine.
- Ridică-te! - Zandi… mă faci să vreau să fiu sincer.
Mă înțelegi așa cum sunt.
Doamne, ce faci?
Termină! Te rog!
IUBIRE DISPERATĂ UN SĂRUT DE CIOCOLATĂ
Riscă!
Spune „da”, drăguță!
Alege ciocolata.
Ce cerere în căsătorie de școala primară e asta?
IUBIRE DISPERATĂ
Prin puterea învestită în mine, vă declar acum soț și soție.
- Îți poți săruta mireasa. - Ce bine!
- Te descurci? - Da.
Amicu' meu!
Auzi, nu ești Expertul în Zestre?
- Nu. - Nu, fii atent.
- Tocmai i-am cerut mâna iubitei. - Felicitări.
O să am nevoie de un negociator.
Subtitrarea: Irina Doroftei