Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
25 РОКІВ ТОМУ
ПІМВІЛЬ. СОВЕТО
Гей, якого біса тут відбувається?
-Що тут діється? -Тату, будь…
Гей, тонконіжко бісів! Ходи сюди!
-Тату, благаю. -Ти ба!
-Я тебе благаю! -Чого ти хочеш?
-Неподобство в моєму домі? -Тату!
І чути не хочу!
Господи. Більше ніколи цього не робитиму.
Заводься.
Ну ж бо.
Тату!
Амінь.
Агов, ти, страхопуде! Ходи сюди! Гей! Сюди, боягузе!
Тікаєш! Ти драпаєш?
Я тебе зловлю!
Щоб ноги твоєї тут більше не було!
Ти побачиш, хто я такий!
НАШ ЧАС
Усе. Замовкни.
ПРЕЗЕРВАТИВИ VULA-VALA
Лерато. Лебо?
Лінді?
Лінді…
-Слухай. -Летабо.
Летабо.
Саме збирався сказати.
Слухай, до мене їдуть друзі.
Нам треба дещо зробити.
Тож можу викликати тобі «Убер». Без проблем.
Ти в мене вдома, придурку.
Точно.
Чорт!
Ти хотів випхати мене так рано?
Так, та замовив би тобі «Убер».
Преміумкласу.
Бувай, Ейсе.
R503 МАФІКЕНГ 250
Ммусо — людина побожна.
Так.
Натомість Тандо — загублене ягня
з двома дітьми від різних батьків.
Господи, ці малі байстрюки.
Попри всю мою пошану.
Ми, родина Хоза, заявляємо,
що Ммусо візьме Тандо
й зробить з неї хорошу й гідну дружину
в домі, наповненому Христом і молитвою.
Алилуя.
Отже, ми б хотіли попросити…
Якщо ви добре поміркуєте, зрозумієте, що ціну треба знизити.
Господи.
Я багато разів казала сестрі,
що їй слід навчитися не розсувати ноги.
-Боже. -Що ти таке кажеш?
А що? Що? Я їй казала.
-Тітонько! -Досить.
Господи.
Ви подбаєте про доньку?
Подбаємо. Так.
Чи не могли б ви прочитати молитву?
Помолімося. Візьмімося за руки.
Отче, всемогутній правителю.
Прославляю Тебе і дякую Тобі, Боже.
Запрошую Тебе в наш дім.
Ми просимо, щоб викуп пройшов злагоджено.
Допоможи цим дітям гідно поєднати наші родини, Господи.
Боже, благослови цих дітей. Амінь.
Алилуя.
Ейсе!
Що з тобою? Ми не використовуємо справжні імена.
Добре, Сбу! Залишайся на святкування.
-Ти ж знаєш, як це працює. -Починається.
Яке перше правило викупу?
-Приїхав і поїхав. -Так.
«Їдь, поки все добре».
Саме так. Як у моїх стосунках. Я виконав свою роботу.
Гаразд, тримай.
Але…
-Слухай. -Так.
Послухай. Я займаюся перемовинами про повернення коштів.
Це може знадобитися.
Повернення коштів? Щ…
-Просто кажу. -Гаразд.
-А ще… -Так?
…скажи племіннику, щоб хоч почав ходити до церкви.
-Добре. Скажу. Гарної дороги. -Дякую.
Викуп. Стара, як світ, традиція.
Сім'я нареченого платить сім'ї нареченої — подяка за доньку.
Божевілля, еге ж?
Увесь цей галас навколо дядечок.
Дурисвітство, як на мене,
проте це все одно можливість.
Бо іноді потрібен той, хто вміє добре язиком ляскати,
щоб збити ціну.
І тоді у гру вступаю я.
ВИКУП НАРЕЧЕНОЇ
Я частина цієї родини,
тож можу поручитися за їхній дух убунту.
Подумайте про довгострокові переваги союзу цих двох сімей.
Панове, я говорю про землю.
У цих людей є земля.
Уся земля.
Геть уся.
З небес.
Ми були буквально в ангстремі від його інвестицій.
Бачиш? У цьому й проблема.
-У чому? -Дурник.
Ми весь день використовуємо програмний код.
А потім ти говориш «ангстрем». Дякую.
Африканці взагалі так не розмовляють.
Я просто не розумію. У нас є послужний список.
Пошук інвесторів має бути простим, як JS.
Я зрозумів, про що ти.
Може, ми все робимо не так.
Подумай. Може, слід його спростити.
Зробити зрозумілим і додати плагін.
Ти просив не турбувати дзвінками, та дзвонила твоя дівчина…
Ні, ні, ні.
Наречена, говори правильно.
Ти дивишся на колишнього завидного холостяка,
Лелохоноло Дюка Масеко.
Ого, вона освідчилася?
-Ні, чого б це? -Я жартую.
Дійсно? Точно?
-Що ти хочеш сказати? -Ну, вона буває трохи владною.
То тебе можна привітати?
-Так. -Так? Добре.
Гаразд, чудово.
І як завжди,
парубоцький вечір влаштує Мтімбане.
Додай це до свого списку справ.
Особистий помічник не організовує вечірки. Пробач.
Ну ж бо, організаторко. У тебе це добре виходить.
Ти все одно це зробиш. Що ж, чуваче, будемо лише ми. Удвох.
-Без стриптизерок. Якщо дізнається Занді… -Жодних стриптизерок, Тембо.
Справді?
Ми забігаємо наперед. Тато Занділе традиційних поглядів.
Слід вирішити питання викупу.
І?
І? У сенсі? Ти ж був на моїх родинних святах.
На останньому дядько відригав під «Sister Bethina».
У мене немає родичів, які не осоромлять мене
на перемовинах. Узагалі.
-Це не так. -Так.
А твій… той…
Який колекціонує машини. Твій дядько. Багатий.
Він у в'язниці.
А, то він їх викрадає?
Те, що її батько має статки, не значить, що він безрозсудний.
Річ не тільки в грошах.
Для її батька статус важливий, а моїй родині на це начхати.
Він духу мого не терпить.
-Ти драматизуєш. -А от і ні!
При знайомстві він сказав, що ненавидить мене.
Стривай.
-Зачекай, здається, вона в мене ще є. -Що?
У мене є відповіді на твої молитви. Якщо я її знайду.
Якщо це не технологія на основі ШІ, що замінить мою родину, тоді начхати.
Ось вона.
Це краще за технології.
Справжній фейковий член родини.
«Ейс Нгубені, перемовник на викуп. За хорошу ціну отримаєте хорошу ціну».
-Гадає, що це жарт. -Дай гляну.
-Думаєш, це весело? -Ні, це легально.
Він вів перемовини дядька до скасування.
Вони все скасували через несправжнього перемовника?
Ні. Наречена застала його, коли він зраджував із її сестрою.
Знаю. Слухайте.
Головне, що це той, хто може тебе врятувати.
Той, кого ти шукаєш. Він тобі допоможе.
Я бачив, як він працює, бро.
-Він неймовірний. -Ти ж не розглядаєш цей варіант?
Бум!
Друже.
Знаєш що?
За безліч успішних перемовин, які чекають на мене.
Неприємно, що ти так говориш…
-Так! -…бо ти заробляєш брехнею.
Маю летіти. Обіцяв бути вдома до 20:00.
Послухай, ти мій дружбан,
мій вірний друг,
коли ти помреш,
на твоєму надгробку ми напишемо:
«Тут лежить Сіпіве, який думав, що шлюб не вб'є його. Погляньте на нього».
-Не зли мене. -Не роби цього.
Тільки в цей час я можу побути на самоті.
Я можу…
Бачиш? Ти цього не розумієш.
Ти розходишся швидше, ніж випиваєш чарку.
Прошу тебе як друга.
Як найкращого друга.
Поглянь на неї. Потрібен напарник.
Тобі в напарники потрібен Ісус. Ти з Ним не знайомий.
Якщо я не піду, то зустрінуся з Ним вдома.
Тож, будь ласка, я пішов.
Прошу, друже. Благаю.
Амінь.
Але ти…
Друже.
Але ж ти…
Я замовляла демі-сек, а ти приніс брют.
Ми схожі на тих, хто п'є брют?
Ти хоч розумієш різницю?
Пані, ви не розумієте.
Це мій перший робочий день. Якщо дізнається бос…
Перепрошую за незручності. Я можу допомогти?
Ви адміністратор?
Ейс Нгубені.
Тамі приніс не те шампанське, я за нього не платитиму.
Тамі, знову?
Перепрошую за непорозуміння.
Ця пляшка за рахунок закладу.
Якщо залишите свої дані, я вам передзвоню
й особисто доставлю пляшку шампанського
як вибачення за незручності.
Я не впевнена, що ясно почула, можете повторити?
Ваш номер, пані.
-Номер не продається. -У всіх є ціна.
Знаєте що? Я дам вам свій. Коли будете вільні — наберіть.
Гадаю, ти мене не почув.
Я все почув. Але прозвучало непереконливо.
Я сказала: «Ні». Досить переконливо?
Гадаю, я переборщив.
-Справді? -Просто…
я сидів отам
і не міг відірвати від тебе очей.
Дозволь загладити провину. Сніданок? Я готую неймовірні яйця Бенедикт.
Ти наполегливий.
Коли дійсно чогось хочу.
-Подруго, будь ласка, ходімо. -Так. Ходімо.
Гей, ми не знайомі?
Ні, хіба що ти чилиш у раю,
бо всі гарні дівчата звідти.
Мило. Банально, але мило.
Ходімо.
-Перепрошую. -Так.
Я заплутався. То хто оплатить рахунок?
Це зробить твій нахабний адміністратор.
Він не адміністратор.
Технічно я цього й не казав.
А я так і не думала. З тебе жахливий брехун.
Я не брехав про те, яка ти вродлива.
-Я… -Не треба, я розберуся.
Віддячиш пізніше.
Дякую, щиро дякую.
Я дуже ціную…
Гаразд.
Тож…
Скільки з мене?
Ти сказився?
-Табо, та ну! -Я Тамі, пане.
Ти згадав імена?
Хвилину тому ти не відрізняв розе від брюта.
А тепер усе знаєш, Табо?
Неси термінал.
Проб…
Треворе, неси тер…
Чорт.
Який секс? Я навіть номера її не взяв.
Це знак.
Знак, що я маю знайти її і гарно попрацювати.
Я тобі кажу, у ній щось є.
Якби я нічого не знав, то подумав би, що ти закохуєшся.
Добре, що ти не знаєш.
Для мене це лише гонитва.
Робитимеш так і далі — упустиш кохання.
Воно проходитиме повз тебе.
Кохання завжди мене знаходить. Мені не треба його шукати.
Іноді я знаходжу його двічі чи тричі за раз.
Це не кохання.
Знаю. Це секс утрьох.
Ні, дякую, друже.
Це дорога до розлучення.
Ти ж знаєш, що 20% шлюбів закінчуються розлученнями?
Тож технічно шлюб і є дорогою до розлучення.
Тобі невідоме справжнє кохання.
Тобі невідома його краса.
Любий! Ти казав, що викинеш сміття.
Люба, я в туалеті! Ай!
Що?
Під час нашої розмови ти сидів на уніазі?
Чуваче. Ти не розумієш. Тільки в цей час я можу…
Розумієш?
Наступного разу проводь цей час на самоті.
-Що таке? -Що це?
Це половина самоси.
Не платитиму за це всю суму.
Це звичайний розмір самоси.
Це звичайне здирництво.
Я ходжу до вас два роки.
Я клієнт номер один.
Так? Не бачив вас раніше.
Ось про це я й кажу.
Після десяти років шлюбу дружина казала те саме
й подала на розлучення.
Мене наче ніхто не помічає.
Вибачте.
Я не мав на увазі, що не впізнав вас.
Просто такий тиждень. Непростий.
Ось що ми зробимо.
Позаяк ви мій клієнт номер один, я безкоштовно дам вам ще серветок.
Ага. Дякую, Мухаммеде.
Я Крісен.
Крісен.
Ви ж мене знаєте!
-Можна самоси? -Як мене звати?
Пане Нгубені.
Що це? Що на тобі?
-Я маскуюся. -Ображаючи інших?
Я не знаю, як це працює.
Моя асистентка Рейчел каже, я занадто стараюся.
А знаєш, варто прислухатися до неї.
Це я маскуюся. Зніми це.
Вибачте. Перепрошую.
-Ти привертаєш до нас увагу. -Вибачте.
Вибачте.
Мені шкода. Перепрошую, вибачте.
Чуваче, по-перше, перестань вибачатися,
я не священник. По-друге…
що тобі треба?
Тут є більш приватне місце, де можна поговорити?
Тут забагато людей.
Звідки я знаю? Я вперше в «Плазі».
Я чув вашу розмову з тим індійцем…
А знаєте, проїхали.
Я одружуюся.
Я знаю. Співчуваю.
Я шукаю того, хто домовиться про викуп.
Що… Що ти…
Що?
Ось як це працює.
Метод зветься «Приїхав і поїхав». Це так і працює: я приїжджаю і їду.
-Так. -Ясно?
Я веду перемовини один день.
Зазвичай я беру 30% комісії.
Та зараз маю кілька справ,
тому 25% від ціни, про яку домовлюся.
Мені подобається цей підхід.
Я кажу своїм клієнтам: «Мало людей — мало ризиків».
Гаразд, а чи можна зробити,
щоб мої родичі взагалі не були присутні?
Традиційні перемовини наосліп?
Так.
Такі, на яких немає батьків нареченого, і все за день?
Де така опція?
Га?
Знаєш, чому наосліп?
Бо я це вигадав.
Такого не існує. Зрозумів? Я хочу тобі допомогти, але ні.
Пане Нгубені, послухайте.
Благаю, пане Нгубені, 50 000 рендів.
Даю 100 000 рендів!
Просто вислухайте. Послухайте.
Слухайте, у моєї нареченої багаті батьки.
Моя родина туди просто не впишеться. Розумієте, у чому проблема?
Знаєш, чому я роблю свою роботу?
-Через гроші? -Ні.
Я допомагаю з цим дурисвітством.
І через гроші.
Я не ризикуватиму всім заради такого. Ні.
Просто обміркуйте. Даю 200 000 за перемовини.
Домовляйтеся, а решта вам.
Ти ж сказав, що не маєш грошей.
Ні. Я сказав, що моя родина мене осоромить. А я…
Я…
Я досить багатий.
ЗАСТОСУНОК MATE-DATE
Ого, чекай. Слухай.
Застосунок «Mate-Date» — твій?
-Благаю. Мені це потрібно. Дійсно. -Так.
-Звісно, я допоможу. -Добре.
Та й хочеться побачити наречену.
То ви кажете…
Я знаю, що пожалкую про це, та кажу…
-«Звісно». -Так!
-Стривай! Навіщо?
-Пробачте. -Ну навіщо?
-Га? -Вибачте. Втратив витримку.
-Перепрошую. -Гаразд.
Вибач, кузене.
Ні, ми не справжня сім'я.
Так. Звісно.
Я розумію.
Гаразд, кузене…
Ми не…
…не в плані родини.
Ну, ти зрозумів.
-Твоя тачка? -Написано «Ейс».
Зрозуміло.
Ніколи не бачив…
Люба, я думав, що одягнути: щасливий синій піджак чи…
Я вже приготувала твій улюблений джемпер. Він на ліжку.
Добре.
Щось не так?
Ні, усе гаразд. Просто думав про те, наскільки ти мене розумієш.
Ну звісно, любий, тому ми так ідеально одне одному підходимо.
Так.
Ось і мій улюблений джемпер.
Ура!
Любий.
Що це за кузен?
Що?
Кузен, через якого ти вчора скасував наш обід.
Ти ніколи цього не робиш, і я…
А, той кузен.
Насправді це така кумедна історія…
Ми з ним не спілкувалися кілька років.
Та ми все одно близькі, так.
Вчора ми надолужували згаяне, і час пролетів…
Просто пролетів. Він тобі сподобається.
А ще мої батьки з ним поговорили
й попросили його поговорити з твоїми батьками про заручини.
Хіба не ти маєш це робити?
Так.
Ні.
Так.
Гадаю,
вони хочуть, аби він займався викупом. Вони його полюблять.
-Гаразд. -Ага.
Річ у тім, що мій тато…
Тато не любить нікого, крім мене.
Ейса люблять усі.
Ейса?
Ніколи раніше не чула від тебе про Ейса.
Він далекий родич.
-Ви ж близькі. -Близькі, хоч і далекі.
Люба, ти ж знаєш африканців.
Мій рідний брат може бути як кузен, а кузен — як рідний.
Ти точно його полюбиш.
-Гаразд. -Так.
То чим Ейс займається?
Багато чим.
Але не занадто.
-Він консультант. -Хто?
Консультант.
Чудово.
У мене є ідея.
Давай я вас познайомлю.
Ти його полюбиш. Я вже це казав?
Так.
Уже десь тричі.
Тричі?
Ага.
Якось тут спекотно.
Спека.
Я почав пітніти, що коїться?
Це через лосьйон? Він з антиперспірантом?
Представляю…
«Одним оком».
Так.
Щоби не йти геть наосліп.
Не можна, щоб її батьки більше не бачили фейкового родича.
Я про це не подумав.
Саме тому експерт тут я.
Потрібен дуже-дуже далекий родич.
Щоб твої батьки не дізналися,
а її — ніколи більше його не бачили.
Треба їх навчити.
Це може бути тяжче, ніж здається.
Решта делегації складатиметься з моїх людей,
з найкращих.
Тобі, мій друже, слід з розумом обрати члена родини.
ТАВЕРНА «У МІРІАМ»
Геть! Пішла!
Гей!
Я тебе бачу!
Це моя тітонька Міріам.
Джекпот!
Простіше простого.
Познайомся з дядечком-лудоманом, Лонг-Джоном.
Лонг-Джоном?
Довга історія, проїхали.
-І останній — твій дядько Бра Біза. -Добре.
Привіт, Ейсе!
Брутал! Ти в порядку?
Що за акцент?
Він актор. Гадаю, тренується.
Коли наступного разу захочеш викликати копів через мою музику,
виклич їх для свого чоловіка через загублені штани й зламану блискавку.
Вона класна.
Потрібен поганий коп, щоб збивати ціну.
Дюку, мій любий!
Це ти?
Поцілуй-но тітоньку.
Ну ж бо, давай.
Як ви, тітонько?
Хто це з тобою?
Це Ейс.
Так.
Ти був зі старшою жінкою?
Дядьку, для вас є робота.
Я більше цього не роблю. Я зав'язав.
Це найлегші гроші!
Усе добре?
Бра Бізо, ніхто не вірить, що ви ямаєць.
Добре?
Ви самі в це вірите?
Добре.
Тітонько, є пропозиція заробити легкі гроші.
Десять тисяч рендів.
Якщо є гроші — я в грі!
-Гаразд. -Добре.
Добре.
Гаразд.
Потрібна інформація про опозицію.
Сильні й слабкі сторони.
Звучить, ніби ми йдемо на війну.
Це реальність, хлопче.
Комфорт для слабаків. А що таке шлюб? Це війна.
Війна! Так!
Гаразд, я вже домовився про обід із Занді.
Якщо Занді за мене поручиться, усе буде набагато простіше.
Треба придумати ім'я.
Ім'я?
Так, своє використовувати не можна. Це…
Це непрофесійно.
Треба було сказати це раніше.
-Раніше? -До того…
Я назвав Занді твоє справжнє ім'я.
Просто цікаво, ти хочеш, щоб усе вдалося?
Звідки я міг знати?
Ти не дав мені інструкцію, бро.
Нічого, ми пристосуємося.
Справді?
Так, добре.
Здається, ніби Ейнштейн
відкриває теорію відносності в реальному часі.
-Цей хлопець — геній. -Він аферист.
Дюку не варто з ним зв'язуватися.
Просто стеж.
Це як аварія потяга у сповільненій зйомці.
Чому він у цьому светрі? Ненавидить же його.
Нащо ти псуєш настрій?
Сподіваюся, Дюк не постраждає.
І тобі варто було б.
-Так і є. -Гаразд.
Вам щось порекомендувати?
Я обираю між…
Я знаю, що ти хочеш.
Моя сестро.
Будь ласка, принеси пляшку вашого найкращого шампанського.
Чогось ігристого, солодкого, цікавого. Демі-сек?
А мені принеси віскі без льоду.
Чогось, що покаже мою серйозність і те, що я обираю найкраще.
Що зробити, щоб більше тебе не бачити?
Для початку можеш усміхнутися.
Це для тих, хто мені подобається.
У мене зустріч, тому забирайся.
Схоже, наші пари запізнюються,
ти дійсно вважаєш, що це збіг?
Це збіг.
-Гарній жінці не слід їсти на самоті. -На що ти натякаєш?
Що зі мною має бути чоловік?
-Як характерно для твого типу. -Мого типу?
Так, для патріархального,
який вважає, що місце жінки — на кухні.
Ні, тут ти зовсім не вгадала.
Я вважаю, що місце жінки — у мене в серці.
Ну? Ну ж бо.
Ти маєш піти.
Гаразд, але минулого разу я не почув твого імені.
Бо я його не називала.
Якщо ти раптом забула моє, я…
Ейсе! Занді!
Ви знайшли одне одного? Чудово!
-Занді? -Ейс?
Ви познайомилися?
-Ні! -Так!
Щойно, друже.
До того, як ти прийшов,
я співвідніс її з твоїм описом.
Неймовірно.
Це зекономить час на знайомстві, тож…
Перепрошую, мені треба відлити.
Добре.
Ти — Ейс?
Не віриться, що Дюк думав, що я тебе полюблю.
-Мене люблять усі. -Невиправний.
Не знаю чому, та ти збрехала.
Я ніколи не брешу.
Ти сказала нареченому, що не знаєш мене.
І як, на твою думку, це звучало б?
«Ми познайомилися з кузеном, коли він хотів залізти мені в штани».
Він мені не кузен.
Зараз.
Зараз я не вважаю його кузеном.
Тобі пощастило знати такого, як він, бо Дюк більш мужній,
ніж ти будь-коли будеш.
По-перше, ти мене не знаєш.
По-друге, знаєш що? Я збрехав. Так.
-Ти зовсім не така, як він казав. -Ти теж.
По-перше, він казав, що ти добродушна.
Так і є.
-Ой. Ось. -Дякую, сестро.
Дякую.
-Залишила захмарний рахунок. -Ти запропонував заплатити.
-Я хотів бути милим. -Та не був.
Гадав, я продаюся. Як ти там сказав? «У всіх є ціна».
Я не шльондра, яку, на твою думку,
можна підчепити шмурдяком.
-Шмурдяком? -Так!
Чула, я казав «захмарний»? Це модне слово для «багато».
А я не продаюся.
Дюк збирається заплатити за тебе невелику суму.
Вибач, що кажу це, та — та-дам! Продаж!
У них у туалеті чудовий лавандовий крем.
Мені подобається. Він…
Ми вже йдемо.
-О ні. -Я щойно прийшов.
Якщо хтось і йде, то це я. Ще раз із рахунком ти
мене не підставиш.
Що за підстава?
Друже, слухай, ти мені подобаєшся.
Від нашої зустрічі в «Плазі»…
Ми зустрілися там
уперше, коли малими батьки привели нас туди,
бо там купляли нам одяг, так?
Так.
Та я цього не робитиму.
-Ти Дюку не потрібен. -Люба, це не зовсім так.
-Не потрібен? -Потрібен.
Не потрібен.
-Потрібен… -Ні. Тримай.
-Ти потрібен. -Хай щастить.
Ейсе, ти мені потрібен!
-Що це було? -Нічого.
-Сідай. -Добре.
Він навіть не допив.
Перепрошую.
Люба, усе гаразд?
Так.
Гаразд. Можна мені чизбургер із беконом?
-Салат. -Салат.
-Йому салат. -Я буду салат.
-Гаразд. -Дякую.
ГРАВЦІ
Давай! Убий його!
Ти телефонуєш у непідхожі моменти.
Це ж важливо?
Ми ж не на вулиці.
Я знайшов дівчину, про яку розповідав. Занді.
-Ура! -Так, але все складно.
Знаю.
Не здавайся, друже.
Я не здаюся. Ай.
-Вона одружується. -Хто?
Я про Занді. Ти взагалі мене слухаєш?
Ай, пробач, друже. Що там?
Любий, допоможи з джинсами.
Люба, я зайнятий!
-Ти граєш на PlayStation. -Тобто мій дзвінок неважливий?
Так завжди.
Друже, розповідай.
Я розповідаю тобі про проблеми,
а ти граєш у гру?
Тільки в цей час я можу…
Я не очікую від тебе розуміння. Ти без пари.
Як для одруженого чоловіка в тебе забагато вільного часу.
Ти глузуватимеш, чи тобі потрібна допомога?
Занді — наречена мого клієнта.
Знаєш, на що це схоже?
Пам'ятаєш, коли Тау дізнався, що Зола хоче одружитися з Карабо?
Друже, таке в тебе життя. Як серіал.
Ай, Занді…
Вона прекрасна, шикарна,
уперта, просто як… метеор.
Ось що я скажу.
Не лізь у чужий шлюб.
Узагалі.
Якби я вирішував,
я б забив на перемовини.
Відмовився б.
Послухай, експерте,
я не влізаю в чужі шлюби.
Їй же гірше.
Та роботу я виконаю.
Ти такий цікавий.
Ти проти стосунків.
Проти шлюбів і всього такого.
Та заробляєш тим, що одружуєш людей.
Ти як пастор, який не вірить у Бога.
Як сутенер, який ненавидить проституток.
Уяви…
Хазяїне, допоможи дружині з джинсами.
Ще одне.
-Ти ідіот. -Знаєш, хто ти?
Знаєш, він…
Дякую.
Той хлопець поводиться, як егоцентрична й огидна дитина.
Як комар, що дзижчить біля вуха.
Веселе побачення.
То це все — весело?
Я жартую. Чи з тобою жартувати зась?
Начхати.
Подруго, поки не можу згадати, та, здається, я його знаю.
Цей нахаба робив для мене замовлення, ніби мене знає.
Ого. Чоловік бере на себе відповідальність. Не твій типаж.
Що це означає?
Що варто визнати, подруго,
-що він має рацію. -Що?
-Він не знав, що ти в стосунках. -Ось звідки проблема.
Чоловіки такі нахаби.
Чому я маю кричати про свій сімейний стан?
-Життя не фейсбук, Менді. -У чому річ?
Ніколи не бачила, щоб ти так нервувала через хлопця.
Я не… Я не нервую.
Скоро я одружуся чи не з найгарнішим і найбільш цілеспрямованим чоловіком,
і я не дозволю його кузену-дурню все зіпсувати.
Кому ти це кажеш? Мені чи собі?
Закінчимо з перевагами застосунку — перейдеш до фінансів.
Звісно, друже. Вони повністю наші.
Але хто ваша аудиторія?
Люди витрачають гроші на різні речі.
Ви маєте апелювати до їхніх емоційних потреб.
Перемовини 101.
Маєте знати їхні звички, особливості та що їх злить.
Такі речі.
З поверненням.
То ти в грі?
Дізнаємося, що вони хочуть, — змусимо їх думати, що вони це отримають.
Яке правило номер один?
Приїхали й поїхали.
Добре.
На вихідних Зунгу їдуть у подорож.
Ми з Дюком завеземо лист, у якому сповістимо про його наміри.
А також прозондуємо ґрунт.
Містере Зунгу, вітаю.
Такий чудовий день.
Сонечко світить, пташки співають. Вітру немає.
Прекрасний день для гольфа.
Тож, будь ласка, не псуй його. Гаразд?
Ідіть. Занділе там.
Ми приїхали до вас, пане Зунгу.
-До мене? -Так.
Я хочу дещо у вас попросити,
і мій кузен Ейс
залюбки повідомить, що саме.
Твій вихід.
Я представляю родину Масеко.
Пан і пані Масеко уповноважили мене як найстаршого племінника.
Уповноважили? Для чого?
Пане, з великою гордістю і радістю
я та родина Масеко повідомляємо вам,
що Лелохоноло Дюк Масеко
просить руки вашої доньки.
Ми б хотіли, щоб родини зустрілися й обговорили викуп.
У зручний для вас час, звісно ж.
Та годі. У які часи ми живемо?
Приїхали з конвертом і говорите про повноваження.
А де ж старійшини?
Стривайте.
Ви серйозно?
-Так. -Як ніколи, пане.
Ми б хотіли обговорити наміри Лелохоноло,
а вони, дозвольте сказати, у нього найкращі.
Скажи, Дюку, чому ти вважаєш себе гідним
руки й серця моєї дитини?
Що робить мене гідним?
Розумієте, слово «гідний»…
Гідність — це, взагалі-то, чудово.
Таке цікаве явище.
Коли вона з'явилася… Тоді римляни…
Пане, мій кузен намагається сказати…
Занділе — найбільш вольова,
дуже самовпевнена, справжня й неймовірно гарна жінка.
І Дюк хоче її кохати.
Захищати.
Він хоче цього…
з їхньої першої зустрічі.
-Гей! -Пане?
-Ти це хотів сказати? -Я саме це хотів сказати.
Річ у тім, що з дитинства в нас із Дюком була…
-Між нами була телепатія. -Телепатія.
-Я починав фразу… -А я закінчував.
-Він закінчував. -Починав, закінчував.
-Це все через зв'язок. -Між нами.
-Так.
Тату? Їдьмо.
Пробач їм.
Гаразд, люба.
Добре, слухайте.
На цих вихідних ми з родиною їдемо
в один із наших пляжних будинків.
Упевнений, ви це знали,
бо обрали ідеальний час,
позаяк між вами телепатія і все таке.
Після цього, хто знає,
можливо, поговоримо про дати й час.
Не скажу, що я це підтримую.
-Гаразд, дякую, пане. -Дякую.
Стривайте.
-Ти рибалиш? -Чи я рибалю?
Так, звісно. Я таке витворяю вудкою.
Іноді й сам дивуюся.
А буває, пірнаю в океан,
а риба просто тікає. І не тому, що боїться мене.
А тому, що знає, що я мисливець, і коли я…
-Дякую, пане. -Ага!
-Стривай. -Що таке?
Боюся води й не вмію плавати.
-Що? -Я боюся води й не плаваю.
Я не можу.
Ти ж сказав батьку Занді, що вмієш плавати, а риба сама до тебе липне.
-Ти Аквамен. -Я перезбудився.
Відчув упевненість. Мав щось сказати.
-Він мене ненавидить. -Ні.
-Так. -Ні.
-Так. -Він тебе не любить.
Це дві зовсім різні речі.
Це погана ідея.
-Погана ідея. -Що ти робиш?
-Так, глибокий вдих. -Гаразд.
Усе буде добре.
-У мене голова паморочиться. -То видихай.
Добре. Так краще. Дякую.
Ти ж наче маєш бути генієм.
Як так…
Як Занді тебе покохала?
Ой.
Ти ж власник застосунку «Mate-Date». У мене завдяки тобі стільки сексу було.
Це не суть застосунку.
Це не суть цієї розмови.
Ти створив застосунок для знайомств,
а сам не розумієш основ стосунків?
Проблема з оновленням може бути через це.
Доходи від реклами знижуються…
-За що? -Зосередься.
Ти збираєшся одружитися з найшикарнішою жінкою у світі.
Психопаткою, але на колір і смак…
То ти наближаєшся до суті?
Наберися сміливості.
-Гаразд. -Батько — перепона.
Сподобаєшся йому — переможеш. Розумієш?
Ходімо на яхту.
-Припини. -У мене морська хвороба.
Мене знудить, потім тебе знудить,
потім знудить усіх. І ми помремо.
Чуваче, тобі потрібно сидіти й гратися з вудочкою.
Просто закидати її у воду, це нескладно.
Гаразд.
Схоже, твоєму кузену погано.
Ні. Знаєте, ми зрозуміли, що на їжу
клює краще, ніж на наживку.
Тату, гадаю, треба повертатися.
Ні. Маячня, Занді. Дай йому спокій,
у нього морська хвороба. Дай йому пігулку.
Усе гаразд. Усе добре.
-Я можу рибалити. -Не потрібно.
Не потрібно. Гаразд?
Не треба.
Боже.
Ейсе, ти чуєш те, що чую я?
Що, пане?
Спокій. Тишу води.
Тому я сюди й приходжу.
Ти не знаєш, що витягнеш,
доки не натягнеться волосінь.
Далі сплески води, поки ти підсікаєш.
Відчуття успіху, Ейсе.
Розумієш, про що я?
Ні, у мене інше життя. Цього я не знаю.
Так, у нас різні життя, та я хочу, щоб усі, хто вливається в нашу родину,
знали, як підтримувати рівень життя.
Я захищаю те, заради чого тяжко працював.
Попри всю мою пошану, пане,
та не схоже, що Занді потрібен захист.
А що в тебе за історія, Ейсе?
Перепрошую?
З моєю донькою. Що за історія?
Ні, я…
Гадаєш, можеш увійти в мій дім,
зачарувати нас жартами, шармом і брехнею,
щоб мені стало тебе шкода і я знизив ціну викупу за доньку?
Це так очевидно?
Зрозумій одну річ.
У всьому світі немає такої суми, яку можна прирівняти до цінності Занділе.
Я дала йому одну пігулку, і він вирубився.
Що я тобі про нього казав?
Тату. Що з тобою?
Та годі. Ти знаєш, що це правда.
Вип'єш чогось, синку?
-Було б чудово. -Гаразд. Іди сюди, Занді.
Потримай.
Не дай йому зловити першому.
Це означає, що ти подобаєшся батьку.
Я про пропозицію випити.
Якщо він вийде сюди з віскі,
я стрибну за борт.
Тато брав мене сюди, були лише ми вдвох.
Іноді мені здається, що він хотів би, щоб я була хлопчиком.
Не знаю.
Можу сказати без вагань, що він тобою пишається.
-А ще більше тим, яким чоловіком ти стала. -Заткнися.
Ага.
А мій тато брав мене із собою, коли зраджував маму.
Це жахливо.
Це було не так погано.
Потім я купляв собі морозиво.
А як твоя мама?
Вона померла.
Мені дуже шкода.
Нічого, усе гаразд. Ви з Дюком хоча б знаєте, чого хочете.
А ти — ні?
Не знаєш, чого хочеш?
Ні… Ого!
-Стривай! -Риба!
-Гаразд. -Риба! Так.
-Секунду. -Гаразд.
Так.
-Стривай. -Тримай.
Я піймав!
-Спіймав! Риба! Підсікай. -Стій, я бачу.
Підсікай.
Підсікай. Добре.
-Віскі? -Віскі.
Моє улюблене, японське. У чому річ? Ти не п'єш?
-Підсікай. -Добре.
Ну ж бо!
Так. Давай допоможу.
-Ні. Усе гаразд. -Це найменше, що я можу зробити.
Іноді з цими машинами складно, їм потрібні
любов і турбота.
І тоді…
Вуаля!
Я хотіла «Hopeless Love», але нічого.
Тобі занадто легко догодити.
-Я дістану шоколадку. -Усе нормально.
Я все одно на дієті, тож…
Це ж одна шоколадка. Ти не помреш.
Так усе й починається.
Спочатку шматочок чогось, що для мене шкідливо,
потім переоцінка життєвих рішень.
Ми все ще про шоколад говоримо?
-Що з тобою? -Чому ти досі тут?
-Що тобі потрібно? -Я не говоритиму про їжу.
Я теж.
Гаразд. Я перемовник. Посередник.
Маю запевнитися, що обидві сторони отримають, що хочуть.
Ручне гальмо.
Ні, пане Масеко.
Пані Масеко.
Зунгу.
-З ним усе буде добре? -Так.
Була алергічна реакція на скополамін.
Ско…?
На таблетки.
Як можна хворіти на морську хворобу
й мати алергію на ліки, що від неї допомагають?
От і я не знаю.
Господи!
Гляньте на цих пташечок.
Лікар дав йому легке знеболювальне, від якого в нього шум у вухах.
У нього погана переносність будь-чого.
Ось рецепт на антибіотики, до ранку висип має пройти.
Щиро дякую.
Такі гарненькі.
Відвезу його до готелю.
Дурниці. Усе гаразд. Ви можете поїхати до мене.
Там достатньо місця для всіх.
Тут дуже класні пісуари.
Вони на колесах.
Що ж, друже.
Гадаю, це гарна ідея.
-Відвезімо його назад до тебе. -Так.
Усе одно готель тризірковий.
Так, ти готовий?
Хочу снеків.
Стій. Гаразд. Тримаю тебе.
Ти ж мене сьогодні бачив?
-Я молодець. -Ага.
-Гарно впорався. -Ага.
Боже. Ого.
Ти такий сильний.
-Ейсе. -Так?
Я люблю тебе.
-Ага. -Ти для мене як справжній брат.
Це все ліки, хлопче.
Ні.
-Добре. -Це любов у серці.
-Ні, це… -Це любов. Відчуй її.
Чуєш?
Звичайне серцебиття. Це все ліки.
-Це ліки. -Ніхто мене не підтримував, Ейсе.
Ти гарна людина.
Ага.
Ти хороший хлопець. Маєш за себе постояти.
-Добре. -Ти заслуговуєш на любов.
Колись ти її знайдеш.
Відчуєш те, що я відчуваю до Рейчел.
Що?
До кого?
-Що сказав про Рейчел? -І тебе я люблю.
Я тебе люблю.
Я люблю Занді.
Я люблю всіх на планеті.
Добре. Ти щось сказав про Рейчел.
Що там із нею?
Га, хлопче?
Рейчел?
Рейч?
Рейчел?
Оце так.
-Привіт. -Привіт, люба.
Наллю тобі соку.
-Дякую, коханий. -Ейсе, добре, що ти доєднався.
Сідай, будь ласка.
Дякую.
Непросто було спати
через деякі обставини.
Що?
Мій кузен хропить, неначе слон.
Ой.
-Так. -Справді?
-Ось що це був за шум. -Так.
Бачиш. Я ж казав, що в будинку ведмідь.
Винен.
Вибачте.
Маю відповісти. Перепрошую.
Ма, це все ви приготували?
Приготовано з любов'ю.
Так. Моя дружина — неймовірна шеф-кухарка.
Коханий.
Це значить, що доведеться додатково заплатити викуп за маму.
Гей! Я сиджу поруч.
Перепрошую.
Даю вам максимум п'ять років.
Ти ж розумієш, що я все одно тебе чую?
Та й у мене немає суперників.
Між нами 30 років кохання,
дружби й відданості.
-Дякую, кохана. -Любий.
Дякую, мила.
Перепрошую. Маю відповісти.
Гаразд.
Вас гарно виховали.
Вам можна довіряти, і у вас гарні наміри.
А ще мені подобаються ваші братерські стосунки.
Для нас це важливо,
особливо коли ми знаємо, у яку родину входить наша донька.
Ось так.
Тож
ми з радістю об'єднаємо ці дві сім'ї.
Можна розпочати перемовини про викуп наступного тижня.
Так. Дюк зрадіє, коли дізнається.
Добре.
Доведеться скоротити вихідні.
Є інвестор, зацікавлений застосунком, і я маю летіти назад, щоб підготуватися.
То я маю летіти з тобою?
Старі приготували для нас. Поїмо.
Подумай про те, яким буде ланч.
Ланч же буде?
Ланч.
Ні, лишайся. Я зміню свій квиток.
У дусі святкування…
Ось чому ми будемо тут наступного тижня.
Ти офіційно станеш паном Занділе Зунгу.
Жартую.
Щиро дякую, тату.
О ні.
Ну все.
Так, тату, він любить обійматися.
Поки не дякуй.
Я знаю ідеальний спосіб відсвяткувати.
У мого клієнта сьогодні виступ у місті, і вас запрошено.
Я не можу. Маю сьогодні вертатися. Є зацікавлений інвестор, треба виступити.
А хто твій клієнт?
Kwesta.
Про якого Kwesta ти говориш?
Про: «Yabo la ngizomosha kakhulu»?
У якого бас-баритон?
-Ти фанат? -Фанат?
Я зараз у чистій білизні?
Відповідь — так. Та я… Kwesta.
Коли він тут пофарбував волосся… І нинішня стрижка…
Ох і Kwesta!
Чудово. Бери Ейса. Він безневинний.
-Так. -Так.
Ура! Гаразд. О котрій?
Дякую тобі, Рейчел. Я дуже це ціную.
Я ціную тебе.
Дякую.
Добре.
Точно нічого, що я залишаюся?
Звісно, чому ні? Ти ж сам казав, що
вони мають тобі довіряти.
-Ось. Гарна думка. -Так.
Рейч купила квиток, рейс за кілька годин.
Рейчел?
Так, не знаю, що б я без неї робив.
Друже, скажи, а Рейчел… У неї хтось є? Вона у стосунках?
-Ти хочеш Рейчел? -Друже, ти скоро зрозумієш,
що жінки хочуть мене, а я хочу їх.
Це в моєму генетичному коді.
Рейчел не з таких.
Що? Не з таких, кому подобаються чоловіки чи що?
Ні. Я маю на увазі,
що вона важлива для мого бізнесу.
-Ти мене ображаєш. -Чому?
Я гадав, ми з тобою одне ціле.
Так і є.
-Ти наче не хочеш, щоб у мене був секс. -Ні. Гаразд.
Добре. Не сприйми це неправильно.
Річ у тім…
Ти серцеїд, розумієш?
Та я жартую.
Добре.
-Я б не поставив під загрозу… -Звісно.
-…твою роботу. -Так.
Просто ти дещо сказав.
Що я сказав?
Та нічого.
-У тебе скоро літак. -Так.
-Маєш іти. -Добре.
Та спершу скажу, що хоч ми й несправжні родичі,
ти дійсно хороша людина.
Дякую тобі.
-Ти все ще під дією ліків. -Ні.
-Це ліки. -Ні, це те, що я…
-Що це? -Ходи сюди.
-Давай. -Нікуди я не піду.
-Давай. -Та ні, дякую.
-Ти стрибаєш? -Чуваче, будь ласка. Боже.
-Я… -Bluetooth-зв'язок установлено.
Ну добре. Гаразд.
Треба відсвяткувати.
Що саме?
-Ти серйозно? -Так.
Це найважливіша подія твого життя.
Одружуєшся з жінкою мрії.
Так.
Уже пізно,
не хочу, щоб у такому стані він щось робив…
Хвилюєшся за нього?
-Так. -Його «Убер» уже їде.
-Це те, що я думаю? -О так.
-Пахне, наче це те, що я думаю. -Це воно і є.
Це чизбургер із беконом. Для мого…
-Який же ти дурник. -Гей!
Привіт.
-Прокидайся. -Пробач. Розбудили?
Відваліть. Це не смішно.
Не згодна. Ходи сюди.
Якраз встигаєш випити перед тим, як за тобою приїде таксі.
Випиймо.
Таксі? Ми ж тут на всю ніч.
Ні. Це я тут на всю ніч. Ти їдеш додому.
Я надам оновлену інформацію вранці.
-Упевнений? -Так.
Не буду переконувати.
-Гаразд. -Домовилися.
Чудово. Випиймо.
За зміни в житті.
І за чудову презентацію.
-Однозначно. -Так.
Давайте.
-Оце ковток! -Так.
Діти, татко поїхав. Не робіть того, що робив би я.
Кого я обманюю? Що ви знаєте про веселощі?
Він божевільний.
Так, дурник.
На чому ми зупинилися?
Так.
Підніміть руки, ось так.
Слухай!
Шоти!
Ходімо по шоти.
-Давай. -Круто.
Я й не пам'ятаю, коли востаннє була на вечірці в такий час.
То ти, виявляється, нудна?
-Я нудна? -Так.
Ти що, не бачив, як я танцювала?
Не бачив усі ті рухи?
Я гадав, тебе судомило.
Ти не голодний?
Я — так.
Вмираю з голоду.
Проблема в тому,
що о цій годині навряд щось відчинено.
Хіба що…
Що?
Занді?
Гадаю, вони пішли.
-Добре. -Ні. Іди.
Стривай.
Божевілля.
То хто там нудний?
Ну добре.
Гаразд.
Від танцівниці тверку в клубі до
кухонної грабіжниці завдяки кільком шотам текіли?
Гаразд, скажи.
-Як зрозуміти, що я досі п'яна? -Перший чіткий показник…
Так?
…це те, що ти заглядаєш у холодильник
у кухні клуба, у який вдерлася.
Це не злам, якщо нас впустили.
Тож технічно це проникнення з дозволом.
Ого, гаразд. Тримаю.
Їжа.
Помідор.
Помідор, томат.
Я можу забронювати столик у найкращих ресторанах.
Це ж рахується?
Це точно допоможе, коли вдерешся до наступної кухні.
Зазвичай я не така і не вдираюся до клубів.
А може, увесь цей час ти прикидалася кимось іншим.
Рішучою жінкою, яка намагається побудувати майбутнє?
Жінкою, яка боїться ризикувати.
Шлюб — це ризик, і я ризикую.
Знав, що понад 20% пар розлучаються?
-Це жах! -Ти тому боїшся стосунків?
Спокійно.
Я не казав, що боюся стосунків.
Любиш бігати за чужими дівчатами?
Я не знав, що ти в стосунках, а з Дюком і поготів.
Він надійний хлопець.
Так.
Дюк
чесний
і
простий.
Так, він не ризикує.
Послухай,
Дюк — чудовий хлопець. Будь-яка жінка була б із ним щасливою.
У тебе хороший хлопець.
Це дійсно так смачно, чи ми просто п'яні?
Ні, ми п'яні.
Ми п'яні.
Бо я погано готую.
Я подумала, колись ти станеш хорошим домогосподарем.
Жарт про гендерне упередження. У нас прогрес.
Замовкни.
Гаразд.
Тож.
Що ти скажеш?
Що скажу?
Я в барі.
Відпочиваю з друзями, мені дуже нудно.
Ти вперше мене бачиш, підходиш до нашого стола.
Що ти скажеш?
Гаразд.
Дівчино.
Ви раптом не знаєте пароль до Wi-Fi?
Схоже, що я тут працюю?
Ні, просто
я відчуваю зв'язок.
-Це було жахливо. -Так, жахливо.
Саме так.
Це було жахливо, але ти,
Занді, молодець.
«Як ти посмів? Доводиш мене до божевілля!»
Я тебе не розумію.
-Чому? -Такий, як ти…
Веселий,
розумний,
харизматичний,
із потенціалом стати шеф-кухарем.
Нащо бігати за спідницями?
А краще бути нудним і в стосунках?
То ти асоціюєш шлюб із нудьгою?
Ні, просто… Гаразд.
Обирають тих, з ким безпечно…
та не завжди тих, з ким хочеться бути.
У тебе й твоєї родини
кіношне життя.
Це щось інше.
У тебе…
Я збирався винести комусь мізки з цього пістолета.
Гей, друже. Не треба нічого виносити…
Ми були тут. Відпочивали, а нас зачинили!
Нас зачинили, ми були тут. Зголодніли.
-Тож вирішили… -Так.
…приготувати сандвічі. Ми зголодніли.
-Забирайтеся звідси. -Так.
-Геть! -Добре.
-Вибачте. -Ми просто зголодніли.
Перекус.
Добре справляєшся.
Дякую.
-Ти й сам молодець. -Дякую.
-Ти молодець. -Ти молодець.
Ти молодець.
Пробач.
За все, що сталося.
Цього не мало трапитися.
Та я не пам'ятаю, коли востаннє мені було так весело.
Так.
Це я маю вибачатися.
Я ніколи не почувався
так легко й вільно.
Так, я теж.
Вірю.
Гаразд, може, я й була трохи жорсткою.
Я помилялася щодо тебе, вибач.
Так приємно
зустріти когось
такого самосвідомого, хто може розкритися.
Сучасні чоловіки просто безпричинно брешуть.
Послухай…
Занді, я не той, ким ти мене вважаєш.
Є дещо, що я хочу розповісти.
Ти маєш знати, що я…
Алло?
Люба.
Ти спиш?
Вертайся в ліжко, зателефоную, коли прокинешся.
Ні, усе гаразд.
Я не сплю.
Ти п'яний?
А як зрозуміти, що ти п'яний?
Це вже ознака.
Я випив лише два стакани шампанського.
Вірю.
Стривай. Хіба ти не мав готуватися до завтрашньої зустрічі?
Я й готуюся.
Просто зателефонував сказати, що кохаю тебе.
Я тебе теж кохаю.
То ми справді одружуємося?
Схоже на те.
Ти ж не передумав?
Ні, звісно ж.
А ти?
Звісно, ні.
Чудово. Чекаю з нетерпінням.
-Добраніч. -На добраніч.
ЧЛЕНИ РОДИНИ ЗУНГУ
Гаразд. Це дядько Браян.
Наразі нам відомо,
що від родини говоритиме він.
Яке правило номер один?
Приїхали й поїхали.
У людей не мають виникати почуття.
Більше часу — більше ризиків.
Ти наче про видалення зуба.
Я щось пропустив?
Ти сумніваєшся?
Я? Ні. Усе добре. Продовжуй.
Може, змінимо дату, відкладемо?
Щоб ті, хто заробляють шахрайством, могли попрацювати.
У вас раптом з'явилися плани?
-Наші гроші недостатньо хороші. -Ні.
Нічого серйозного. Поїхали далі.
Що швидше ми закінчимо, то краще.
-Я хочу жити далі. -Розумію, бро.
Що? Нова п'єса.
Бізо.
Без акценту.
Жодного. З вас і почнемо.
Зробіть ласку. Мовчіть. Будьте німим. Зможете?
Зможу. Я знаю жестову мову.
У мене була головна роль, і ми об'їздили всю країну.
Ми поставили адаптацію п'єси без слів,
«Смерть комівояжера». Назвали її «Глухий комівояжер».
Не хочу її слухати.
Та трюк із глухим дядьком працює, люди люблять проявляти співчуття.
Людина-інвалід викликає найбільше симпатії.
-Так. -З інвалідністю.
-Що? -Людина з інвалідністю.
За таке тебе можуть закенселити.
Так, Бізо, ви німий.
Дядьку Лонг-Джоне. Усе на нас. Ми — казино, а казино завжди виграє.
Ну нарешті я буду дилером.
Міріам.
Моя прекрасна леді. Обожнюю.
Знаєте, про що я попрошу?
Ви мій поганий коп.
Люблю свою роль.
Потрібно дістати наручники.
Ні, нащо вам наручники? Ви не справжній коп.
Що це таке? Це ж фігура мови.
Начхати.
ДЯДЬКО БРАЯН
Дядько Браян — ласий шматочок.
Чому ви на мене дивитесь?
Я знаю, що це таке. Боже!
Тітонько Міріам, ви вже поїли.
Жодних ласих шматочків.
Єдина ваша задача — знизити ціну. І все.
Сказати їм, що вона не цнотлива?
Ні!
Ні. Нічого не говоріть про Занді.
Вона цнотлива?
Тітонько, це не ваша справа.
Тобі багато чого слід повчитися в мене.
Облиште Дюка й дядька Браяна.
Ми маємо зосередитися на меті.
Якщо вони запідозрять, що щось не так, грошей ми не отримаємо!
Не кажи такого про гроші.
Гаразд.
Почнімо спочатку. Дядько Браян…
Я глухонімий, тож нічого не чув.
Але ми всі говоримо.
ГОЛОВНИЙ ПЕРЕМОВНИК — ДЕЛЕГАЦІЯ ДЯДЬКО МЗВАКХЕ
Пане Зунгу, це наша родина.
Це тітонька Міріам.
Міріам.
Дядько Лонг-Джон.
Джоне.
Вітаю.
Це дядько Біза.
Бізо.
Дядьо Біза глухонімий.
Я Девід.
Перепрошую?
Він сказав, що його звати Девід.
Приємно познайомитися.
Ласкаво прошу в наш дім.
То ви знаєте жестову мову?
Я ж суддя.
Я маю бути справедливим до всіх.
Так.
Ця інформація стала б у пригоді раніше.
Я знаю жестову мову.
Я Девід.
Він повторює: «Я Девід».
Так, просто… Пробачте.
Дядько Біза не любить, коли ми називаємо його кличку.
Тож при першому знайомстві він називає себе на ім'я, Девід.
Що ж.
Гаразд.
Мій брат розповість вам, яка програма.
Почекайте.
Ми покличемо вас, коли будемо готові.
Я Девід.
Брате, що з ними?
Пане Зунгу, дякую.
Ага.
Як ви, панове?
Що з вами?
А що?
-Що я зробив? -Називаєте…
Я питав, чи ви…
Ви сказали, що весь час грали в п'єсі жестовою мовою.
Так. Я грав у п'єсі. У п'єсі без слів. Він мене недооцінює.
Головна роль з однією реплікою.
Я мав казати: «Я Девід».
Ми називали це «репліка жестовою мовою».
Знаєте що?
Відтепер не хочу чути від вас жодного звуку.
Жодного.
А ви двоє?
Є у вас якісь приховані таланти?
Щось, про що мені слід знати?
-Лонг-Джоне? -Що?
Проблеми?
Можливо, зараз саме час сказати, що я прийшла з наручниками.
Господи, помилуй.
Де я нагрішив? За що?
Люба, а наречений може про тебе подбати?
Годі, мамо.
-Ми хочемо знати. -Так, хочемо.
Краса чоловіка — в його худобі.
Ходімо, хлопче.
Так.
-Я танцюватиму. Я ж теща. -Я тебе знаю.
Ми бачимо перший внесок, тож обговорімо деталі.
Ми тут зібралися,
і я маю право успішно провести перемовини,
щоб із цим покінчити й поїсти.
Я чув, що Дюк займається відеоіграми.
Попри всю мою пошану, Дюк створює застосунки.
Він найкращий.
Застосунки, звісно.
Так.
Цю розмову потрібно завершити за п'ять хвилин.
Якщо домовимося про ціну.
То яка ціна?
Двадцять тисяч.
Так.
Вам потрібен час для обговорення?
-Ні. -Ні?
НІ, це неправильно. Занді заслуговує більшого.
Ну, так.
Вона не вміє готувати, та заслуговує більшого.
Ми теж заслуговуємо більше грошей.
Я заплутався.
Ціна, про яку ми говоримо, занизька?
-Нам її підняти? -Дайте мені кілька хвилин.
Поговорю з Дюком і батьками, подумаємо, як це вирішити.
Фіксуй!
-Ні! Гей! -Що?
Секунду.
Ви ставите на коней?
Я виграв.
Ви нам заважаєте.
Перепрошую за дядька. Іноді він забігає наперед.
Я зв'яжуся з батьками.
Ти.
Подруга Занді, так? З клубу.
Маю поговорити з Дюком. Вибач.
Зараз усе не дуже добре.
Як? Що коїться?
-Маю дещо сказати. -Кажи.
Бонґані Ланґа!
Ти до нас звертаєшся?
До вас обох.
Тоді хто такий Бонґані?
У Менді є дивна теорія,
ніби тобі заплатили, щоб ти домовився за родину її зятя.
Так і є. Це дивна теорія.
Спочатку я не була впевнена, та зараз я бачу.
Вуса, афро — і ти точно довбаний Бонґані Ланґа.
Та ти не він. Бо він доречно помер за місяць після весілля сестри.
Немає тут Бонґані Ланґи. Я Ейс Нгубені, і я точно живий!
Так, Дюку, якщо все це так,
ти маєш розповісти правду. Зізнатися.
Вона божевільна, ми родина Масеко!
Ти — Масеко. А він — перемовник.
Вигадана особа. Шахрай, який збиває ціну на перемовинах про викуп.
Я кузен Дюка.
Дюку.
Будь ласка, говори.
Та яка, зрештою, різниця, хто він?
Я так і знала.
-Що з тобою? -Вибач.
-Я хотів тобі сказати. -Хотів сказати?
Так ти хотів розпочати наш шлюб?
-З брехні? -Ні, люба. Усе не так.
Ти збрехав, що Ейс твій кузен,
найняв його як перемовника.
Так. Але я робив це не для того, щоб збити ціну.
Справді?
І скільки він за це отримає?
Ми зосереджуємося не на тому, що треба.
Заткнися, Ейсе… Бонґані. Чи як там тебе.
Дюку,
кажи. Скільки?
Що?
-Двісті тисяч. -Чорт!
А ти гадав, що завоюєш нашу прихильність
і моя родина піде на якусь угоду? Поцілунок теж був за планом?
Ти її поцілував?
Технічно ми не цілувалися.
Ти намагався її поцілувати?
Ні, друже. Просто…
Гаразд, думаю, нам варто…
Зробімо паузу й секунду почекаймо…
Боляче.
-Злізь! -Ейсе!
-Злізь із мене! -Припиніть!
-Будь ласка! -Не роби цього.
Боже! Злізь із мене!
Гей, Дюку!
Це не дуже добре.
Неприємності через Бізу.
Зупиніть їх! Гей!
Зупиніть їх!
Зачекайте на мене!
Гей, ви! Зачекайте на мене!
Заберіть решту!
Занді, пробач. Вибач.
Зупиніть їх!
Неотесані, нецивілізовані самозванці!
Собаки!
ТРИ МІСЯЦІ
ПО ТОМУ
Секс-чемпіоне!
Та за що?
Ай.
Ти не зачинив двері. Тут же безпечно?
Чого тобі?
Не питай. Я шукав тебе.
Поглянь на це місце.
Гівняний у тебе вигляд.
А почуваюся я ще гірше.
Так сильно закохався?
У тебе що, з'явилися почуття?
Невже?
Ейсе, ти закохався?
Твоя проблема в тому, що ти не розумієш.
Я не розумію? А ця обручка що, для краси?
У мене п'ять років досвіду з практикою.
Не кажи мені такого.
Вона хоча б знає, як ти почуваєшся?
У тому й проблема.
Я намагався написати їй, розповісти, що…
Гей! Повідомлення?
Ти ж не в старшій школі, де грався з аською.
Ось дві речі, які потрібні жінкам.
Почуватися центром усесвіту.
І секс, друже.
Постійний.
Уранці, ввечері.
Тобі треба
показати, як ти почуваєшся. А не просто розповісти. Боже.
Не пиши повідомлень.
Не розумію. Я знаю тебе все життя.
Коли ти почав розмовляти з жінками?
«Ти мусиш їй показати».
Що?
П'ять років, друже.
П'ять.
П'ять років.
Чуваче, я забув. Дружина в машині, а я тут смакую недоїдки.
Переконайся, що вона розуміє, який ти чудовий.
Ти, друже, милосердний і люблячий.
Будь ласка, скажи їй.
Не знаю, чи ти хочеш спускатися й казати, та мені вона не вірить.
Хоча ні, не спускайся.
Залишайся тут і сходи в душ.
Добре помийся!
Не знаю. Смердить пахвами чи ногами.
Та що ж таке коїться? Помийся!
Ти ж красунчик!
Гаразд.
-Люблю тебе! -Полюби себе.
Господи!
Любий.
Як ти?
Викликати поліцію?
Петронелло.
Познайомся, мій син Ейс.
Ейсе, Петронелла.
То поліцію не викликати?
Люба, дай нам поговорити.
Тату.
Вона ж мала.
Вона достатньо доросла, щоб бути твоєю мачухою. А це що?
Так ти вітаєшся?
Хочу, щоб ти знав, що ти жахлива людина.
То промовив би це.
Чи краще надіслав би повідомлення у вотсапі.
Тату, я…
Я все життя…
через тебе я все життя вірив, що кохання не існує.
Чому ти вірив у таку маячню?
Бо ти не віриш.
Вірю, звісно!
Якщо так, поясни ситуацію з мамою.
Чому за кожної можливості ти їй зраджував?
Стривай-но!
Я любив твою маму, та не був у неї закоханий.
Якщо це так, чому ти не пішов?
Тому що тебе
я любив сильніше.
Треба було дати тобі й у друге око.
Знаю, я жахливий, я налажав.
Та ти завжди був моїм хлопчиком.
Коли я вперше…
Коли я вперше взяв тебе на руки,
тоді я усвідомив,
що справжнє кохання…
дійсно існує.
У нас, Нгубені, не дуже з почуттями й операціями на відкритому серці,
та питання в тому,
чи зможеш ти стати вразливим заради неї?
Про кого ти говориш?
Про дівчину!
Ту, через яку твоє серце плаче й кровить,
як ріки Вавилону.
Через яку ти мені врізав.
Послухай, Ейсе.
Не роби того, що зробив би я.
Іди й завоюй її.
Давай, хлопче. Іди.
Уперед.
Ай, любий.
Закінчився інтернет.
Не хвилюйся, мила, гаразд?
-Добре. -Добре.
Добре.
З нею я почуваюся молодим.
Ні, тату. Гей! Я ж твій син!
Сюрприз!
Дюку.
Ти не відповідаєш на дзвінки.
-Заходь. -Звісно.
Мені подобається новий стиль.
А, так.
Багато хто каже, що вигляд гівняний…
-Так і є. Це я з ввічливості. -Ага.
Слухай. Я хотів зв'язатися з тобою,
щоб попросити пробачення.
Я налажав із найважливішою річчю
у твоєму житті й не знаю, як це змінити.
Ейсе, ти не погана людина.
Не враховуючи те, що ти хотів бути з нареченою свого фейкового кузена.
До цього є питання.
Жартую.
Річ не лише в тобі. Я брехав їй, коли не потрібно було.
Річ у тім, бро, не знаю.
Вона з тих дівчат, що були недосяжними.
А коли запросила…
-На побачення запросила вона? -Так.
Пробач. Це на неї схоже. Продовжуй.
Після запрошення я відчув, що чогось вартий.
Я не хотів налажати.
Я так боявся, що моя родина все зіпсує,
що найняв фейкову родину, яка зробила ще гірше. Жах.
Так.
Та я все одно одружуюся.
Не з Занді.
-Рейчел! -Так.
Ми з Занді не кохали одне одного.
-Усі це бачили. -Так.
Вибач.
Ось чому я тут.
Мені потрібен хтось, хто буде в делегації на перемовинах.
Я більше цим не займаюся.
Перемовника не існує.
Не як фейковий родич.
А як друг.
Забудь. Іди сюди!
-Так? -Ходи!
Хочеш пораду? Поголися.
-Так. -Ага.
Бо ти маєш такий вигляд, як…
-Я розумію. -Добре.
Я пішов.
Не проводжай.
Гаразд. Дякую, бро.
-Добре. Ну все. -Гаразд.
ВІДПРАВЛЕННЯ
Занді!
Занді, я зрозумію, якщо…
більше не захочеш мене бачити.
Занді, завдяки тобі…
Я більше не хочу вживати банальні фрази для підкатів.
Будь ласка, Занді.
Її тут немає.
Пане, я…
Пробачте.
Знаєш,
а ти мені подобався.
Та ти виявив неповагу до мене, моєї родини й нашої культури, Сенґвайос.
Я знаю.
Пробачте.
За все, що я зробив вам і вашій родині.
Усе одно
Занді тут немає.
Не знаю, про що я думав, коли сюди летів.
Та я прошу вибачення.
Годину тому я відвіз її до аеропорту.
До аеропорту?
Вона летить у Париж.
Але
якщо удача на твоєму боці,
у тебе є ще година.
-Дякую, пане. -Гей.
Вибачте.
Це заразно.
Дякую!
Говорить капітан. Трохи затримуємося.
Очікуємо на дозвіл від диспетчерів
перед зльотом.
Ви встигнете на рейс у Йоганнесбурзі,
яким відправитесь у місто кохання.
Пані та панове.
Подивіться на жінку на місці 49H.
Хіба це не найпрекрасніша жінка на землі?
Це найбільш уперта,
цілеспрямована й пристрасна дівчина
з золотим серцем.
І я хочу, щоб ви знали, що…
я погано з нею повівся.
Я їй збрехав.
Що ти робиш?
Ти мені не відповідаєш.
Я мав щось зробити.
І ти вирішив захопити літак?
Воу! Гей, послухайте!
Ні, вона не це мала на увазі. Це жарт!
Ніякого захоплення. Це жарт.
Навіщо казати таке в літаку?
-Ти знаєш, що ти божевільний? -Знаю.
Що це ти робиш?
Занділе Зунгу.
Це правда, що…
з того часу, як я тебе побачив…
я постійно про тебе думаю.
Моя перша думка зранку — про тебе,
остання перед сном — теж про тебе.
Не знаю, чи ти відчуваєш те саме,
та я точно
не хочу провести все життя, гадаючи, чи це так.
Вибач.
Вибач за брехню.
Вибач за все.
Добре.
Вставай.
Занді, ти…
Я хочу бути чесним.
Ти мене розумієш.
Господи. Що ти робиш?
Не треба! Будь…
ЦІЛУНОК, ЩО РОЗТОПИТЬ СЕРЦЕ
Ризикни.
Погоджуйся!
Обери шоколад.
Що це за дитяче освідчення?
Владою, наданою мені,
оголошую вас чоловіком і дружиною.
Поцілуйте наречену.
Добре!
-Зрозумів? -Так. Ходи сюди.
Це мій друг!
Гей, ти ж перемовник?
-Ні. -Послухай.
Я зробив пропозицію.
Вітаю, друже.
Мені теж потрібен перемовник.
Переклад субтитрів: Дарина Попова