Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
VÆG TIL VÆG
Langsomt.
Det ser farligt ud, kusine.
Du kommer en time for sent.
Jeg skulle købe ind, aflevere rensetøj,
hente min bil, holde to Zoom-møder,
et af dem på vej hertil, og jeg kørte over for gult mange gange.
Okay, men du kunne have ringet.
Vær ikke nervøs. Der er styr på det.
Hvad skete der?
Hvad laver du?
- Får klaveret ridser, får du ingen penge. - Træd tilbage, før nogen kommer til skade.
- Flyt dig, jeg gør det selv. - Nej.
- Hør nu her, jeg skal nok gøre det. - Væk.
Nej!
Er du tosset?
Jeg bliver her, indtil klaveret er inde i lejligheden.
Kom så, få gang i kranen.
Lad mig arbejde i fred.
Hvad synes du?
Den er hyggelig, ikke? Billig og central.
Ja, den er skøn.
Den kan ikke måle sig med din ekskærestes, men du er uafhængig.
Jeg har ikke sagt, hvem der bad om mit nummer forleden.
Kan du huske ham fra bureauet...
Han er faktisk ret flot, men måske lidt ung.
Jeg var lige ved at glemme det.
- Jeg har fundet et job til dig. - Et job?
En af mine venner er sygemeldt. Du kan vikariere.
Nej, jeg skal øve mig.
Adgangsprøven er om tre uger. Jeg har ikke tid til et job.
Hvordan får du så råd til husleje?
Giver du klavertimer?
Valentina!
- Hvad? - Jobbet.
Okay, men hvad er det?
Bare rolig, det er som skabt til dig.
Har du erfaring med at lave mad?
Nej.
Som servitrice?
Nej. Men jeg lærer hurtigt.
Og jeg taler lidt kinesisk og tysk.
Kinesisk?
En økologisk, glutenfri, grøn detox-smoothie.
Detox?
Bladbede eller selleri?
Bladbede.
Min eks var en af dem.
Jeg ved, den elliptiske integral er forkert.
Se ikke sådan på mig.
Du talte med katten igen, ikke?
Huskede du at købe lim?
David, du skal åbne et vindue herinde.
Nej. Det larmer udenfor.
Hvor mange par briller har du?
Mange nok. Jeg bliver skør af at lede efter dem.
Ja, tænk, hvis du bliver skør!
Ha ha.
Okay. Så?
Er der noget nyt?
- Der har været noget støj. - Jaså?
Hos naboen. De har udlejet den igen.
- Hvem? - Glem det.
Hun holder ikke en dag. Du får se.
Igen? Det hjælper dig ikke, David.
Jeg har det godt, Nacho.
Men hvem siger, at hun ikke er en rar nabo?
- Statistik. - Du er så stædig.
Uanset hvor meget du prøver, kan du ikke blive herinde for evigt.
Du skal videre. Det er tre år siden.
- Livet fortsætter. Verden går videre. - Verden tager måske fejl.
Du er uudholdelig. Kan du høre dig selv?
Det er umuligt, hvis du aldrig tier stille.
Ved du hvad? Jeg kommer ikke tilbage. Det er slut.
- Lad os se, hvem vil købe ind for dig. - Det siger du hver dag.
Royalties fra Breaking Mind bliver ikke ved for evigt.
Til den tid er det her klar.
Ja. Og hvis det ikke virker?
Det er meget bedre end Breaking Mind. Det vil virke.
Tja. Du gør det hele tiden mere kompliceret.
Ingen vil kunne gennemføre spillet.
Det sjove er at prøve, selvom man fejler.
Det er et dårligt slogan.
Tag du dig bare af de andre spil.
Skal du ikke åbne butikken?
David.
Hvad?
Tal ikke med katten. Det er underligt.
Først da vil det være det nok
At være mig selv og intet andet
Jeg ved, at jeg en dag snart Vover at danse
Mens alle ser på
Uanset hvad de siger
Og solen vil skinne igen
Svar nu.
Hej, det er Carmen.
Det er faktisk Carmens telefonsvarer.
Jeg har travlt lige nu. Læg en besked. Tak.
Der er sikkert en forklaring, men jeg sagde jo, at du havde for travlt.
Du er ikke klar til at bo alene.
Og i det kvarter? Det er ikke noget for dig.
Er du sulten?
Nej. Ellers tak.
Godt så...
Rooibos-te. Din yndlingste.
Nej tak.
Du ser oprevet ud.
Allez.
Okay.
Som du kan se, er alt, som du forlod det.
Jeg får dine ting bragt tilbage i morgen.
Nej.
Jeg bliver bare i nat.
Jeg sover her.
Nej.
Du sover ovenpå. Jeg tager sofaen.
- Óscar, jeg... - Jeg insisterer.
Tak.
Desuden skal jeg tidligt op. Jeg skal til Paris.
- Du kan sove længe. - Det kan jeg ikke. Jeg skal på arbejde.
Arbejde?
Ja. Arbejde hårdt på klaveret.
Jeg skal øve hele dagen.
Adgangsprøven er snart. Du må fokusere.
Jeg er meget fokuseret.
- Skal jeg ringe til Guillaume? - Nej, jeg vil klare det her alene.
Min lille kolibri vil sprede sine vinger.
Det gør mig så stolt.
Hjælp!
Godmorgen.
Jeg er din overbo.
Jeg ville bare spørge, om du hørte noget i går aftes.
Noget mærkeligt.
For mange år siden...
...var der en frygtelig ulykke.
En mand druknede i badekarret.
Jeg husker det, som var det i går.
De bar hans lig ned ad trappen her.
Kort efter begyndte vi at høre...
...mærkelige lyde.
Fortæller du mig,
at de lyde er et...
Spøgelse!
Det mest skræmmende her er bøhmanden nedenunder med hans toupé.
Nej. Ikke nu igen.
Hallo! Hold op!
Hold op!
Hallo?
Jeg kan høre dig. Du har en kat.
Hej.
Hvem er du?
Jeg er din nabo.
Hvorfor skræmmer du mig?
Der er et alvorligt lydisoleringsproblem mellem de to lejligheder.
Væggen...
...er hul.
Man kan høre alt.
Jeg har prøvet at ordne det, men ejerne kan ikke blive enige,
og de er for nærige til at betale, og de har altid en dårlig undskyldning.
Skal vi ikke gå ud på afsatsen og diskutere det?
Vi er ikke i samme bygning.
Vi er ikke engang i samme distrikt, hvilket komplicerer tingene.
Det er usædvanligt, at lejlighederne deler væg.
Sikke en katastrofe.
Jeg arbejder hjemmefra og har brug for fuldkommen stilhed.
Fuldkommen stilhed. Jeg kan ikke koncentrere mig andre steder.
Men jeg larmer ikke.
Du spiller klaver.
Det er ikke larm. Det er musik.
Det generer mig alligevel.
Okay.
Jeg forstår det godt.
Tror jeg nok.
Men der må være noget, vi kan gøre.
Som at lave en tidsplan for ikke at forstyrre hinanden.
Nej.
Når jeg siger, man kan høre alt...
...mener jeg alt.
Hvad gør vi så?
En af os må flytte.
Mig?
Jeg var her først.
Så du laver altid de uhyggelige lyde
for at slippe af med dem, der bor her?
Ja, nemlig.
Det er absurd.
Det plejer at virke.
Han er helt tosset.
Det er meget muligt.
Jeg har været meget igennem for at være her.
Så nej,
jeg flytter ikke.
Vi får se,
nabo.
Godmorgen, nabo!
Lidt morgenmotion?
Seriøst?
En vinkelsliber?
UDSALG HOS SEBASTIÁN BERRUGUETE
Derfor er den så billig. De bad ikke engang om et depositum.
Det var underligt.
- Hvad er der i? Det smager klamt. - Jeg tog lidt tilfældigt.
En smoothie med spinat, agurk og selleri og en med rødbeder og chia.
Så gerne.
Ja, vi skal nok komme med den.
- Prøv at fokusere. - Undskyld, Sebas. Jeg distraherer hende.
- Tag dig sammen. - Ja.
Jeg kan ikke holde det ud.
Jeg kan ikke øve mig eller sove. Adgangsprøven er om to uger.
Han bruger den mest basale torturteknik.
Søvnmangel.
Ikke så originalt, men effektivt.
Du spiller kun klaver.
Du må gøre noget mere.
Det ved jeg nu ikke. Jeg er så træt.
Hør her, du fik ikke et klaver op på femte etage for at give op nu.
- Nej. - Flyt ikke hjem til Óscar.
- Eller dine forældre. - Nej.
Det må du ikke.
Det er tid til at kæmpe. Brug dine våben.
Okay. Du vinder.
Undskyld? Hvad sagde du?
Du vandt. Det er slut. Du har vundet. Men få den lyd til at stoppe.
Lader du mig så være?
Ja.
Og kan jeg spille klaver?
Ja, men få den lyd til at stoppe.
Okay, vi kan skiftes.
Jeg arbejder om formiddagen, og du kan spille om eftermiddagen, okay?
Nej, jeg skal øve mig om formiddagen.
Jeg arbejder om eftermiddagen på USB, en smoothie-café.
Jeg kan bedre koncentrere mig om formiddagen.
Okay.
Du får formiddagene.
Som jeg sagde.
Vi må vente, Murphy.
Det er min tur.
Et øjeblik. Jeg skal lige øve denne del.
Nej, det er min tur.
Kun et par minutter mere. Jeg har næsten styr på det.
Nej, du har ikke.
Jo. Vent.
Øv dig bare. Du kommer aldrig til at forstå Beethoven.
Undskyld mig?
Det lød ikke slet som Beethoven.
Beethoven var plaget sin mors død og en voldelig far med store ambitioner.
Hans musik var et ønske om frihed.
Ulykkelig kærlighed.
Ensomhed. Raseri.
Er du nu ekspert i klassisk musik?
Ja, faktisk.
Min far var lydtekniker i et studie.
Jeg lyttede altid til klassisk musik som barn.
Sådan spiller man ikke Beethoven.
Du lyttede til det. Man kan let kritisere, når man ikke selv spiller.
Jeg kan ikke høre dig. Mine ører gør ondt.
Du er uudholdelig!
Hvorfor? Fordi jeg siger sandheden?
Teknikken er perfekt, men der mangler sjæl.
Du spiller som en robot.
Du er den mest uudholdelige person!
Du er bitter, gnaven og arrogant!
Sådan spiller man Beethoven.
Nabo?
Ja?
Jeg tror,
at jeg gik for vidt tidligere.
Sandheden er, at jeg heller ikke var særlig sød.
Det var mig, der gik for vidt.
Undskyld.
Hør. Jeg tænkte på...
Hvad arbejder du på hele dagen?
Jeg designer spil.
Jeg arbejder på en ny opfindelse. Ultimax.
Ulti-hvad?
Ultimax.
Det er et spil med parallakseffekter, der forvirrer spillerens opfattelsesevne.
Men jeg vil ikke kede dig.
Jeg har arbejdet på det i tre år.
Tre år allerede...
Og du er professionel pianist, ikke?
Det vil jeg gerne være.
Jeg skal til adgangsprøve.
Hvis jeg består, bliver jeg undervist i at spille koncerter.
Jeg hørte dig også synge.
Du har en smuk stemme.
Tak.
Det er...
Den er fjollet. Jeg skrev sangen for længe siden.
Jeg plejede at synge og skrive mine egne sange.
Men nu har jeg ikke tid længere.
Det er en skam.
Du burde skrive flere. Du er god til det.
Min eks sagde, at jeg kun skulle fokusere på klaveret.
Din eks?
Ja, min eks.
Han er orkesterdirigent.
Han er den mest talentfulde musiker, jeg har mødt.
Jeg var heldig med, han hjalp mig.
Jeg forstår det ikke.
Hvorfor kan du ikke synge og spille klaver?
Som Óscar siger:
"Fokuser på et enkelt mål, hvis du vil nå toppen."
Hvad med dig?
Du går ikke meget ud, vel?
Nej.
Det er bare...
Jeg er ikke god til mennesker.
Hvilke mennesker?
Det ved jeg ikke. Mennesker.
Mennesker generelt.
Jeg føler mig ikke tryg ved omgangsformer,
der betyder, at man skal hilse og smile til alle, når man ikke har lyst.
Men at tale sådan her
uden at se hinanden...
...det er rart, ikke?
Ja.
Det er som blinde klaverstemmere.
De mister én sans, men det skærper alle de andre.
Ja. Nemlig.
Forestil dig en middag,
hvor man ikke behøver at snakke, men bare sidde i stilhed.
Man kan nyde maden og et godt glas vin.
Jeg tror, at det at snakke sløver ens andre sanser,
så man ikke kan nyde...
De simple ting.
Netop.
Og hvordan ser du ud?
Hvis du vil fortælle mig det.
Mig?
Tja, jeg er...
Jeg er høj.
Mørkt hår.
Jeg har et skæg.
Øjne?
To øjne.
Blå.
Hej.
Hvad hedder din kat?
Han hedder Murphy.
Murphy?
Som verdens bedste cowboy.
Jeg elsker westernfilm.
Gør du?
Ja.
De er interessante.
Og ved du hvad? Jeg har altid cowboystøvler på.
Altid?
Altid.
Kan du ikke lide dem?
Jo da...
Godmorgen, nabo.
Undskyld, vækkede jeg dig?
Pyt med det.
Det gør ikke noget.
Godmorgen. Du kommer for sent.
Jeg elskede navnet "Udsalg hos Sebastián Berruguete."
Men kvarteret blev moderne, og jeg måtte have et trendy navn.
USB. Hvad er der galt med verden nu om stunder?
Og nu er vi glutenfri, vegansk og alt muligt andet moderne.
Når jeg tænker på min fars gryderet med griseører og blodpølse,
løber min mund i vand.
Folk spiste det med et stykke brød og sugede hver sidste dråbe op.
- Goddag. - Goddag.
Goddag.
Undskyld mig.
Åh gud.
Er du forkølet?
Ja, undskyld mig. Min næse er helt blokeret.
Skønt.
Dine øjne.
Hvad skal det være?
En kop kaffe med mælk.
- Bare en kop kaffe med mælk? - Ja.
Du vil ikke have sojamælk, havremælk, rørsukker...
Nej, almindelig kaffe med mælk.
Jeg kan lide simple ting.
Det kan jeg også.
Storartet.
- Sebas. - Hvad?
- Han har cowboystøvler på. - Hvem?
Den fyr derovre. Har du set ham før?
Nej, men der kommer mange mærkelige mennesker.
- Han er mærkelig, ikke? - Ja, meget mærkelig.
Han er en meget mærkelig fyr.
To cappuccinoer med mandelmælk.
Tak, men det var en jordbær-smoothie og en tomatjuice.
Velbekomme.
KOM OG SPIS AFTENSMAD MED MIG I STILHED CALLE MANCEBOS 3, 5. ETAGE
- Ja? - David, det er Nacho. Kan du høre mig?
Ja. Hvor ringer du fra?
Jeg har lånt en telefon.
Det er et mareridt. Min bil er blevet slæbt væk.
- Og? - Hvad mener du med "og"?
Alle mine ting var i den. Telefon, kort og alle mine nøgler.
Hvad skal jeg gøre?
Kom og giv mig nogle penge til en taxa, så jeg kan hente min bil.
Nej. Nacho, jeg kan ikke komme.
- Jeg har ikke været udenfor i tre år. - Jeg sms'er dig adressen.
- Jeg smutter nu. - Jeg kommer ikke.
- Tak. Jeg venter på dig her. - Nacho, læg ikke på, okay?
Det var på tide. Hvor var du?
- Hvor tror du, jeg var? - Okay, kom nu.
- Hvorfor går du sådan klædt? - Det gør jeg altid.
- Du ser det bare ikke. - Nej.
- Så... - Hvor meget skal du bruge?
- Til hvad? - Hvad tror du? Til at hente bilen.
Det fortæller jeg senere.
- Hvorfor skulle jeg så skynde mig? - Kom med her.
- Hvad er det her? - Hør, hvad de har at sige, David.
Okay? Kom nu.
- Hvordan går det? - Her er geniet.
Og David er her også.
En fornøjelse. Velkommen til Toy & Toy. Det er Gonzalo, salgschef.
Jeg er Maite, chef for udvikling og driftsøkonomi.
En fornøjelse. Hvad laver vi her?
- Har din partner ikke forklaret det? - I generelle vendinger, ja.
Breaking Mind er utroligt.
Tillykke. Jeg mener det.
Vi vil købe rettighederne til alt dit legetøj.
Hvorfor?
Hvorfor? Seriøst?
Så de sælger mere.
De sælger allerede i vores butik.
Ti nu stille og lyt.
Vi overtager også salget af det nye spil.
Nacho fortalte os om det. Ultimax, ikke?
Vi må genoverveje navnet.
Ja.
Problemet er, at det ikke kun er mit. Og det er ikke færdigt.
Men det kan være færdigt om...
- Jeg er ikke interesseret. Tak. - David.
Vi taler om internationalt salg.
Vi har butikker i hele verden.
Det ved jeg.
De kvæler små butikker som vores.
Hør her, David, du har ret,
men tænk på det som en mulighed for, at dit spil kan nå børn i hele verden.
Det er godt, ikke?
Hvis man ser på tallene...
Det er hele problemet.
I tænker kun på jer selv.
Tal og salg. Hvad med børnene?
- David... - Hvem tænker på børnene?
Jeres store legetøjskæder er fjender af intelligensen.
Hvad gør I egentlig?
I skaber bare monstre.
- Okay... - Tankeløse monstre.
I er skyld i den mentale fremmedgørelse i vores samfund.
Det vil I indse en dag.
Og det skal jeg være en del af?
Hjælpe jer med at gøre børn dummere og til zombier?
Skam jer.
Rør mig ikke!
Nå...
Hej.
En skål?
Vi kan tale nu, ikke?
Hvad hedder du?
- Er der noget galt? - Nej.
Jeg troede, at du foretrak stilhed.
Gør du ikke?
Jeg kan godt lide stilhed.
I høj grad.
Men jeg vil gerne vide mere om dig.
Mere?
Ja. Du spiller for eksempel klaver.
Det er fedt. Jeg spiller guitar.
Jeg er i et band med nogle venner.
Vi spiller rock og funk, men mest af alt country.
Du bør komme og se os.
Vi spiller på en bar i næste uge.
Undskyld mig, men har du øl?
Jeg kan ikke lide vin. Det gør mig...
Er du hjemme?
Nej. Jeg er hjemme hos dig.
Ja. Undskyld.
Jeg har begået en frygtelig fejl.
- Hvad? - Du må gå. Undskyld.
- Det her er for sjov, ikke? - Snak ikke så højt.
Hvorfor?
Fordi jeg har hovedpine.
Vi ses en anden gang, ikke?
Jeg kan være stille, men det er underligt.
- Er det countrymusikken? - Farvel.
Nabo?
Hej, nabo.
Hej.
- Gik du ud? - Ja.
Det var første og sidste gang, kan du tro.
Hvordan går det?
Godt.
Alt er stille her.
Godt at høre din stemme.
Jaså?
Ja.
Det var hyggeligt i går, ikke?
Det er længe siden, jeg har nydt så meget at tale med nogen.
Ja, det var hyggeligt.
Vil du komme over til aftensmad?
Eller en drink?
Jeg har ikke haft held med middagsaftaler på det seneste.
- Undskyld. Det var en dum idé. - Det er mig, der undskylder.
Nej, beklager. Jeg...
- Jeg er dårlig til det her. - Det er ikke det.
Jeg synes bare, at...
...det her er godt.
Det her?
Ja.
Du i din lejlighed, og mig her i min.
Uden noget pres og uden at være afhængige af hinanden.
Uden at se hinanden?
Uden at se hinanden.
Du kan lide at være alene,
og det tror jeg, er, hvad jeg har brug for.
Men...
...ville vi ikke være sammen?
Sammen...
...men hver for sig.
Hvad siger du, nabo?
Tror du, at det er muligt?
Det er lidt underligt.
Ja.
Men jeg tror, det er muligt,
nabo.
Jeg er faktisk fra en lille by ude på landet.
Hvilken by?
Man skal få alle sine brikker op på toppen af pyramiden,
men de skal lande på ens farve.
Jeg sang meget, da jeg var barn.
Jeg stoppede aldrig. Dagen lang.
Nacho er som en bror for mig.
Foretrækker du sødt eller salt?
Jeg drikker sort kaffe uden mælk og sukker.
F3.
Sænkede jeg det?
Du sank det!
Se. Det er Murphy. Kan du se ham?
Han er verdens bedste cowboy.
Godmorgen, nabo.
Ham ved bord seks er sådan en idiot.
Han spurgte, om spinaten er økologisk.
Ligner jeg en landbrugsekspert?
Hvad så?
Solen er meget stærk i dag, ikke?
Hvis jeg nærmer mig vinduerne, får jeg fregner.
Hør, tag dig sammen, ellers er du fyret.
Jeg har nok at tage mig af. Kom så.
To veganske chokolademuffins med sesamfrø.
Undskyld, er du okay?
Ja, men I er heldige i dag. Vi foretager en undersøgelse.
Hvad giver I mig på en skala fra et til fem?
Kolibri?
Óscar!
Hej. Sikke et tilfælde.
Jeg plejer ikke at komme her, så... du ved?
Sæt dig hos mig.
Nej, det kan jeg ikke.
- Hvorfor ikke? - Jeg skal mødes med nogen.
Hvem?
Mig.
Hun skal mødes med mig.
- Hende. - Carmen.
Óscar.
Hvorfor sætter I jer ikke begge her?
Smoothien med spinat, banan og ingefær er acceptabel.
Jeg så lige, hvor mange der kommer til adgangsprøven.
Der er mere end 200 kandidater.
- Dobbelt så mange som sidste år. - Jaså?
Bare rolig. Du klarer den.
Lad os se, om nogen vil betjene os.
Betjeningen her er forfærdelig.
Undskyld mig, kan vi bestille?
Ja, selvfølgelig.
Hvad vil I gerne have, damer?
Vand. Stuetemperatur, tak.
Hvad med dig, Valentina?
Ingenting.
Er du sikker, min ven? Vil du ikke have ananasjuice?
- Kaffe? Gin og tonic? - Nej, ingenting.
- Giv hende rooibos-te. - Lad hende bestille.
Hvis du kan beslutte dig.
Min servitrice holder pause, og arbejdet hober sig op.
Rooibos-te.
- Rooibos-te? - Ja.
Åh nej!
- Hvad er der? - Min pung er væk.
Den er lige der. Jeg kan se det.
Nej, Valentina, min anden pung.
Din anden pung?
Hvor så du den sidst?
I metroen.
Da vi var i metroen, husker du nok?
Åh ja. Tidligere.
Det er utroligt.
Jeg må på politistationen. Sikke et besvær.
Óscar, vil du køre mig derhen?
Hvad med politistationen i nabolaget her?
Jeg kan ikke gå, når jeg er så oprevet. Jeg er svimmel. Jeg hyperventilerer.
Kom så. Lad os køre.
Jeg skal nok køre dig.
Kommer du ikke?
Nej, gå hjem og øv dig.
Der er ingen tid at spilde. Der er 200 kandidater.
Kom nu. Lad os gå.
- Vi ses en anden gang. - Ja, en anden gang.
Kom så.
Den vej?
Han fik mig til storbyen.
Han fandt mig de bedste lærere.
Han opdagede mig.
- Jeg skylder ham alt. - Ikke alt. Du spillede, før du mødte ham.
Men jeg ville være sanger.
Tænk engang.
Var det ikke for ham, skulle jeg ikke til den adgangsprøve.
Og jeg ville aldrig blive pianist.
Hvad hvis jeg ikke bliver valgt? Jeg kan ikke andet.
Jeg kan kun spille klaver og være servitrice.
Tja, det med at være servitrice...
Hvad?
Du er den værste servitrice, jeg nogensinde har haft.
Og jeg havde engang en, der var den mest dovne slapsvans.
Jeg forstår mig ikke på musik,
men på mennesker.
Det kommer med alderen.
Og jeg ved, at bag det skrøbelige ydre,
er du en fighter.
Men du skal selv tro på det.
Du behøver ikke at høre det fra andre.
Ikke din eks, ikke din kusine
og ikke engang mig.
Du skal selv tro på det.
Det er bedre hver gang.
- Synes du det? - Bestemt.
Er du færdig?
Ja.
Må jeg bede om en sang?
Ja. Chopin?
Nej.
- Jeg vil gerne høre din sang. - Min sang?
Ja, din sang.
Det er længe siden, jeg har spillet den.
Det er måske på tide, at du spiller den igen.
Det lyder godt.
Bliv ved.
Murphy venter.
Hvornår vil solen skinne gennem mit vindue?
Og jage skyggerne på min pude væk?
Hvornår vågner jeg uden at være bange
For ikke at være alt, hvad alle forventer?
Først da vil det være det nok
At være mig selv og intet andet
Jeg ved, at jeg en dag snart
Vover at danse
Mens alle ser på
Uanset hvad de siger
Kom så.
Det er vigtigt at hakke grøntsagerne fint, men det behøver ikke at være perfekt.
- Er du med på det? - Ja.
Okay. Klar til bechamelsauce?
Jeg er klar.
De rette mængder er vigtige.
Et gram for lidt kan ødelægge den, så pas på.
Halvtreds gram smør.
Perfekt.
Og 50 gram mel.
- Går det godt? - Ja.
Du sagde ikke, du elsker at lave mad.
Jeg er lidt rusten, men det er som at cykle.
Okay, bland det sammen med lidt mælk.
Med mælk?
Ja, med mælk.
Har du ikke mælk?
Jo, jeg har.
Er grillen slået til for at gøre det sprødt?
Ja.
Perfekt.
Hvordan er din?
Det ser godt ud.
Kom ind.
En undskyldningsmiddag?
- Hej. - Hej.
- Jeg er glad for, du kom. - Hvorfor taler du så stille?
- Har du fint tøj på? - Hvad? Jeg har sat mit hår.
Hvorfor smiler du? Du smiler aldrig.
Det lugter brændt. Har du lavet mad?
Ja, selvfølgelig.
Du dufter godt.
Hvad sker der?
Hvad er det?
Jeg har mødt en.
Det er skønt. Jeg er glad på dine vegne.
- Du mener en mand, ikke? - Ja.
Det var på tide, mand. Kom her.
Okay, det er nok kram nu.
Du skal møde hende.
Hvor er hun?
Her.
Hej.
Åh gud, David. Taler du til væggen nu?
- Hej? - Er det naboen?
Ja. Hej!
Hej.
Hej. Jeg er Carmen, kusine til...
Ingen navne.
Goddag, Carmen. Det her er min ven, Nacho.
- Hej med dig. - Hvorfor taler du sådan?
- Jeg taler altid sådan her. - Nej.
Lasagne. Lækkert.
Er det lasagne?
Ti stille.
- Skal vi sætte os til bords? - God idé.
Skal vi se på væggen?
Ja. Kom nu.
Det ser godt ud.
Det spiser jeg ikke.
- Lav ikke stemmen. - Sådan lyder jeg.
- Vin? - Ja.
- Sådan er det. Hvorfor er det mærkeligt? - Lad os være ærlige.
Det er ret mærkeligt.
Selvom det er mærkeligt, fungerer det for os.
Vi behøver faktisk ikke at se hinanden.
Jeg synes bare,
at det gode ved at være i et forhold er følelsen af intimitet.
At være sammen med den anden. Røre ved dem. Deres duft.
Hvad synes du, Nacho?
Ja, jeg ville sige det samme.
Men der er noget vigtigere.
- Hvad? - Øjenkontakt.
Når et par kender hinanden,
ser de hinanden i øjnene og behøver ingen ord.
- En romantiker. Men han har ret. - Ja, ikke?
I to bliver nødt til at sige alt.
Man kan ikke aflæse hinanden.
Vi siger det bare. Intet problem.
Og det, vi laver, er ikke så anderledes end at tale med en fremmed i en app.
Selvom det lyder absurd, begynder mange forhold sådan her,
uden at man ser eller møder den anden.
Men man ser billeder, så man ved, hvordan de ser ud.
Ja, man har billeder. Men hvordan ved man, at de er ægte?
Det er sandt.
Vil I ikke gerne vide, hvordan den anden ser ud?
Det er unødvendigt.
Ja. Vent, til hun ser dig.
Og sig nu ikke: "Skønhed kommer indefra."
Carmen, jeg tror, at jeg ved, hvordan du ser ud, baseret på din stemme.
- Jaså? - Ja.
Og?
Du er uden tvivl høj.
Du har kort hår og dybe, brune øjne...
- Hvad? - Ikke noget. Du har ret.
Fortsæt bare.
Og du har briller på.
Det er imponerende.
- Du har fuldkommen ret. - Ja, ikke?
Min tur nu.
Sig frem.
Du har en gennemsnitlig højde, måske lidt lavere.
Og du har brunt hår og blå øjne,
og du er den type, der går i hættetrøjer.
Hvad? Var det rigtigt?
Ja, mere eller mindre.
Okay. Jeg skal afsted.
Det var hyggeligt.
Det er den bedste middag, jeg har spist gennem en mur.
Det var godt at møde jer, eller noget.
- I lige måde, Carmen. - I lige måde.
- Din ven virker sød. - Ja, ikke?
- Jeg er sikker på, han er grim. - Carmen...
Hvad synes du så?
- Hvad? Helt fint. - Fint? Hvad ellers?
I er begge to blevet vanvittige.
Det er det hele.
Nacho...
- Undskyld, jeg er lidt nervøs. - Jeg håber ikke, du spiller sådan.
Tak.
Nej!
Det er ikke Beethoven.
Det perfekte ved Beethovens musik er tempoet.
Dynamikken.
De afbalancerede harmonier.
Sådan spiller man ikke Beethoven.
I skal se jer selv først som musikere og dernæst som en del af et orkester.
Ikke omvendt.
Jeg er ikke dirigent.
Jeg er en musiker, der leder andre musikere.
Det var alt for i dag. Tak.
Min lille kolibri.
Sikke en overraskelse.
Hej.
Jeg skulle udfylde nogle papirer til adgangsprøven.
Nu er det snart.
Om to dage.
Er du nervøs?
En smule.
Du vil imponere dem. Vent bare.
- Da jeg så dig arbejde på caféen... - Så du mig arbejde?
Ja, selvfølgelig, kolibri.
- Din kusine var en dygtig skuespiller. - Ja.
Du skal ikke være flov.
Jeg havde ikke gjort mig fortjent til din tillid.
Du skal vide, at du altid kan regne med mig.
I alle situationer.
Hej, nabo.
Nabo.
Jeg får en gæst. Óscar er på vej.
Óscar?
Min eks.
Jeg vil have hans mening. Han er som sagt en god dirigent.
Det er meget vigtigt for mig.
Vær sød ikke at sige noget. Vi tales ved senere.
Okay.
- Hej. - Hej.
Tak, fordi du kom.
Bare ingen stjæler min bil.
Skøn lejlighed.
Ja.
Jeg elsker den.
Den har en vis charme.
Charme?
Men der mangler noget.
Du fandt det!
Faktisk ikke. Det forsvandt nok under flytningen.
Jeg ledte i alle antikvitetshandlere i Paris, indtil jeg fandt et magen til.
Ja, alle sammen.
Skal vi begynde?
Okay.
Gør din ryg bred.
Slap af.
Det var bedre.
Dine hænder.
Vent.
Stop, Valentina.
Du er distraheret, min lille kolibri.
- Skal jeg lave rooibos-te? - Nej.
Jeg kan godt. Helt ærligt. Jeg ved ikke, hvorfor...
Jeg ved, at du kan spille bedre.
Jeg har altid troet på dig.
Det ved du, ikke?
Men jeg ved ikke, om alt det her er for meget for dig.
Lejligheden, jobbet...
Du kan måske flytte hjem, indtil adgangsprøven er overstået.
Nej.
Nej. Vi har snakket om det før.
Og se dig nu.
Jeg ved, hvor godt du spiller.
Jeg kan hjælpe dig med at nå dit fulde potentiale.
Valentina,
jeg savner dig.
Jeg tror, det er bedst, hvis du går.
Undskyld. Vi kan prøve et andet stykke.
Hvad er det?
Det er bare larm fra gaden.
Vinden forvrænger det nogle gange.
Det larmer, når man mindst venter det.
- Du må hellere gå. - Undskyld, jeg lod mig rive med.
Tak for hjælpen.
- Jeg beklager. - Nej, jeg beklager.
Okay, men hvis du har brug for noget...
Ja. Tak.
Hvorfor gjorde du det?
"Min lille kolibri"?
Seriøst?
- Det er et kælenavn. - Hvordan kunne du være sammen med ham?
- Det kommer ikke dig ved. - Og hvordan taler han dog til dig?
- Du burde ikke lytte. - Det er umuligt.
Jeg ville have givet dig privatliv.
Så du ville være alene med ham?
- Hvad taler du om? - Du kunne have introduceret os.
Det er lige, hvad jeg har brug for. Nu er du jaloux på Óscar.
Kan vi være i et forhold gennem væggen, hvis vi ikke stoler på hinanden?
Ja.
Jeg mener, nej.
- Vent engang. Hvad... - Hør.
Ingen skal fortælle mig, hvordan jeg skal leve mit liv.
Jeg har fået nok.
Nok!
Jeg kan ikke mere.
Det var svært for mig at nå hertil.
Jeg vil ikke lade nogen ødelægge det. Du skal ikke bestemme over mig.
Er det forstået?
Det er forstået.
Kan du tro, at vores skænderi handlede om jalousi?
Han har ingen grund til ikke at stole på mig.
Hører du efter?
Ja, undskyld.
Jeg chattede bare med...
Kan du huske ham fra bureauet, jeg fortalte dig om? Den lækre.
Han har skrevet til mig, og vi vil finde et sted at mødes.
Men det er svært, for vi kan ikke være hos mig, og han...
...bor hos...
...sin mor.
- Sin mor? - Du skal nødig snakke om sære forhold.
Okay.
Jeg må løbe.
Hold mig opdateret om dit drama.
- Vi ses. - Farvel.
Sebas.
Er det et godt tidspunkt at tale med dig?
Er det et godt tidspunkt?
Det har ikke været et godt tidspunkt, siden jeg blev født i maj 1960.
Hvad vil du?
Jeg har brug for en fridag i morgen.
Okay.
- Okay? - Ja. Det er til adgangsprøven, ikke?
Ja. De vælger mig nok ikke, men...
De vælger dig.
Og når de gør, kan du komme tilbage med forklædet
og sige farvel.
De skal nok vælge dig.
Vær stille.
Hvad?
Nabo?
Er det okay, at jeg spiller i aften?
Nabo?
Gør, hvad du vil.
- Jeg har været på arbejde hele dagen... - Du skylder mig ingen forklaring.
- Hvis det handler om tidligere... - Glem det.
Pyt med det.
Gør, hvad du vil.
Vil du snakke lidt?
Der er ikke noget at tale om.
Du ved, at jeg kan høre alt.
Og jeg troede, at vi havde noget særligt.
- Nabo. - Lad mig venligst være i fred.
Hør her.
Nogle gange er tingene ikke, som de ser ud.
Jeg var her ikke i eftermiddags.
Men du kan ikke stole på nogen.
Jeg har tænkt over det. Det her fører ingen vegne.
Det var faktisk en dum idé.
Når alt kommer til alt, var det godt, at vi ikke så hinanden.
Jeg skal nok flytte.
Det skulle jeg have gjort fra starten.
Du er utrolig. Du kunne godt have sagt det.
Undskyld.
Jeg skal nok forklare ham det.
Glem det.
Jeg overvejer at flytte.
Utroligt.
Du gør det hver gang.
Vil du virkelig flygte fra et nyt forhold,
fordi du er bange for fremtiden?
Hvilken fremtid?
Jeg har aldrig set ham.
Hvad har vi?
Vi taler med hinanden gennem en væg. Det er latterligt.
Mor...
- Hej. - Hej, ven.
- Hej, tante. - Hvad er der galt? Vækkede vi dig?
Nej, jeg havde mareridt.
Bare rolig. Det var bare en drøm.
Det, du har med din nabo, er mere, end mange par har.
Kom nu.
Mor, kan tante synge mig en sang?
Nej, hun er træt. Jeg kan synge for dig.
Nej, mor, du synger dårligt.
Tak, søn. Jeg elsker din ærlighed.
- Hej. - Hej, David.
Hej.
Du kan aldrig lide mine idéer.
- Hej. - Det dur ikke.
Det er godt.
Men for at vinde, skal alle brikkerne op på toppen.
- Ikke, David? - Hvad så?
Nacho må ikke ændre reglerne.
- Vi sagde, vi ikke havde farver. - Ja.
- Du tager altid min brors side. Se! - Mig? Nej.
Men vindermed et rødt og et ulige tal.
- Nej, sådan vinder man ikke. - Se! Jeg vandt!
María, det er for kompliceret.
Stakkel, er det for svært for dig?
Du snød!
Nej, sådan er reglerne i Breaking Mind.
Du vandt ikke. Et ulige tal slår dig hjem.
Nej, jeg fik alle de røde brikker.
Nej, du gjorde ej.
Du er en dårlig taber, David.
- Du er en dårlig taber. - Du snød.
I rotter jer altid sammen imod mig.
Okay, lad os starte igen.
Hvor mange røde brikker har vi hver?
OPHØRSUDSALG BUTIKKEN LUKKER
S FOR SPIL
Godmorgen.
- Hvorfor sagde du ikke noget? - Jeg tænkte meget over at sige det.
Jeg ville vente, indtil du fik det bedre.
Men der er gået tre år.
Jeg har holdt åbent takket være Breaking Mind-royalties,
men vi sælger så få.
Der kommer næsten ingen længere.
Hvad laver du her?
Mig? Jeg kom for at se dig.
Ja.
Du har jokket i spinaten i dit nye forhold.
Det var dødsdømt.
Det var en dum idé.
Lad mig forstå det ret.
Du møder en pige,
som ved et mirakel virker sød og kan leve med dit dårlige humør,
og du lader hende slippe væk?
Nej, det var hende, der slog op.
Tag hen til hende. Sid ikke her.
Jeg har ikke tid. Jeg skal færdiggøre Ultimax.
Til helvede med Ultimax.
Find en anden undskyldning. Skyd ikke skylden på hende.
Jeg ved, hun var din kæreste, men jeg savner hende også.
Hun var min søster.
Jeg ville følge hende ned ad kirkegulvet og holde en sej svoger-tale.
Men hun er væk.
Alt det er væk.
María er væk.
Du bliver nødt til at få dit liv tilbage.
Eller skabe et nyt liv.
Du er god til at skabe nye ting.
Okay. Det er nok.
Nummer 142?
Beethoven, tak.
Nabo.
- Nabo. - Hvad laver du her?
Hvorfor spiller du sådan? Du kan gøre det bedre.
Sådan.
Sådan. Bliv vred.
- Spil, som vi ved, du kan. - Lad mig være. Gå.
Hvad laver du? Du må ikke være her.
Et øjeblik. Det er vigtigt.
Hør, du har ret, okay?
Jeg er totalt uudholdelig og et kæmpe fjols.
Et fjols, som svigtede dig, men som stadig tror på dig.
Vis dem, hvordan man spiller Beethoven.
Jeg går nu. Bare rolig.
Udmærket.
Tak. Næste.
Nummer 143.
Gør venlig plads til den næste kandidat.
Hvornår vil solen skinne gennem mit vindue?
Og jage skyggerne på min pude væk?
Hvornår vågner jeg uden at være bange
For ikke at være alt, hvad alle forventer?
Først da vil det være det nok
At være mig selv og intet andet
Jeg ved, at jeg en dag snart Vover at danse
Mens alle ser på
Uanset hvad de siger
Og solen vil skinne igen
Og jeg finder mig selv igen
Den pige, jeg plejede at være
Som ser på livet som en leg
Vær venlig at gå.
Kom nu.
Hvornår kan jeg se mig selv i spejlet?
Og se mine styrker, ikke mine svagheder?
Hvornår vil jeg følge mit hjerte igen?
Hvornår vil jeg ikke bekymre mig om fejl?
Først da vil det være det nok
At gøre, hvad jeg vil og intet andet
Jeg ved, at jeg en dag snart Vover at danse
Mens alle ser på
Uanset hvad de siger
Og solen vil skinne igen
Og jeg finder mig selv igen
Den pige, jeg plejede at være
Som ser på livet som en leg
- Bravo! - Bravo!
Det er min kusine!
- Tillykke. Det var fantastisk. - Det var smukt.
- Jeg tror ikke, dommerne er enige, men... - Hvad ved de?
En masse snobber.
Frøken.
Det var virkelig spild af vores tid.
Ja.
- Undskyld. - Sig ikke undskyld.
Selvom du ikke bestod adgangsprøven, har du et stort talent.
Et meget stort talent.
En af mine venner er musikproducer og leder altid efter nye stemmer.
Og din, min kære, er...
...imponerende.
Det er utroligt. Lad os se.
- Lad mig se. - Slip mig.
Kolibri.
Óscar.
Det er i orden.
Der kommer andre adgangsprøver.
Nej.
Der kommer ikke andre.
Det her er ikke noget for mig.
Nu vil jeg synge mine egne sange.
Og smide hele din karriere væk?
Jeg satte mit omdømme på spil og anbefalede dig.
Tak for alt.
Kolibri.
Jeg er ikke din kolibri.
Jeg hader rooibos.
Fra nu af spiller jeg Beethoven, som jeg vil.
Farvel, Óscar.
- Jeg må gå. Jeg elsker jer højt. - Løb!
Jeg skal også hen og åbne caféen.
- Ja. - Og finde en anden servitrice.
Makker.
- Farvel. - Vi ses, Sebas. Farvel.
Skal vi gå?
Carmen?
- Ja. - Er du Carmen? Kusinen?
Nacho? Fra den brændte lasagnemiddag?
- Vores var fantastisk. - Min var som gummi.
Wow.
Godt at møde dig. Altså at se dig.
Ja, i lige måde.
Det er Dani, min søn.
- Dani, det er Nacho. - Hvad så?
- Hej. - Hej.
Så...
Vi skal hen at spise is. Vil du med?
Ja, det vil jeg gerne. Hvis det er okay med Dani.
- Helt sikkert. - Kom.
Ja.
- Du har ikke brune øjne. - Nej. Og ingen briller.
- Ja. - Men du har hættetrøje på.
Det er sandt.
Farvel!
Nabo?
Hej, nabo.
Hej.
- Jeg ville fortælle dig... - Vent.
Først vil jeg sige undskyld.
Okay?
Jeg ville ikke blande mig.
Eller det ville jeg, men ikke på den måde, som du tror.
Jeg kan stole på folk.
Jeg stolede på dig.
Du giver mig lyst til at gå ud.
Hallo?
Jeg har noget vigtigt, jeg vil spørge dig om.
Hvad?
Har du virkelig altid cowboystøvler på?
Nej.
I dag købte jeg faktisk mit første par for at se dig.
Men de havde kun størrelse 40, og nu kan jeg ikke få dem af.
Er du okay?
Bedre end nogensinde før.
Jeg gør det.
Træd tilbage.
Hej.
Hvornår vil solen skinne gennem mit vindue?
Og jage skyggerne på min pude væk?
Hvornår vågner jeg uden at være bange
For ikke at være alt, hvad alle forventer?
Først da vil det være det nok
At være mig selv og intet andet
Jeg ved, at jeg en dag snart Vover at danse
Mens alle ser på
Uanset hvad de siger
Og solen vil skinne igen
Og jeg finder mig selv igen
Den pige, jeg plejede at være
Som ser på livet som en leg
Hvornår kan jeg se mig selv i spejlet?
Og se mine styrker, ikke mine svagheder?
Hvornår vil jeg følge mit hjerte igen?
Hvornår vil jeg ikke bekymre mig om fejl?
Først da vil det være det nok
At gøre, hvad jeg vil og intet andet
Jeg ved, at jeg en dag snart Vover at danse
Mens alle ser på
Uanset hvad de siger
Og solen vil skinne igen
Og jeg finder mig selv igen
Den pige, jeg plejede at være
Som ser på livet som en leg
Tekster af: Karen Marie Svold Coates