Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PAPÍRVÉKONY FALAK
Lassabban!
Nem lesz ez így jó.
Egy órát késtél.
Be kellett vásárolnom, beadni a ruhát a tisztítóba,
elhozni az autót, letudni két Zoom-hívást,
ebből az egyiket vezetés közben, és áthajtottam csomó sárgán.
Azért szólhattál volna.
Miért vagy ideges? Minden jól halad.
Mi történt?
Mit művelsz?
Ha megsérül a zongora, egy fillért sem kapsz.
Lépjen hátrébb, hölgyem, mielőtt baj lesz!
- Hölgyem? Na ne már! Majd én! - Ne!
- Majd én megoldom. - Hagyjon már!
Jaj, ne!
Megőrült?
Itt maradok, amíg a zongora nem áll bent a lakásban.
Gyerünk, nyomd azt a kart!
Dolgozhatnék végre?
Nos, mi a véleményed?
Cuki lakás, igaz? Olcsó, és a központban van.
Igen, nagyon jó.
Nem épp az exed duplexe, de végre független vagy.
Nem is meséltem! Tippelj, ki kérte el a számom!
Emlékszel a srácra az ügynökségből, aki...
nem is olyan csúnya. Elég jóképű.
Talán kissé fiatal.
Mindegy... Apropó, majd elfelejtettem.
- Találtam neked munkát. - Munkát?
Az egyik barátom táppénzen van. Helyettesítheted.
Nem, gyakorolnom kell.
Három hét múlva meghallgatás. Nincs időm dolgozni.
És miből fizeted majd ezt a helyet?
Zongoraórákat adsz?
Valentina!
- Mi az? - A munka.
Jó, de mi az?
Nyugi, abszolút neked való.
Dolgoztál már pult mögött?
Nem.
És pincérként?
Nem.
De gyorsan tanulok. Kínaiul és németül is tudok egy kicsit.
Kínaiul?
Lesz egy bio, gluténmentes, zöld méregtelenítő turmix!
Méregtelenítő?
Mángolddal vagy zellerrel?
Mángolddal.
Az exem is ezeket szerette.
Tudom, rossz az elliptikus integrál.
Ne nézz így rám!
Megint a macskával beszéltél, ugye?
Vettél ragasztót?
David, ki kéne nyitnod az ablakot!
Nem nyitom. Kint túl nagy a zaj.
Hány szemüveged van?
Amennyi kell. Megőrülök, ha keresnem kell őket.
Te és az őrület?
Vicces.
Na és?
Van valami hír?
- Volt némi mozgás. - Tényleg?
A szomszéd lakásban. Újra kibérelték.
- Ki? - Kit érdekel?
Egy napig sem bírja. Majd meglátod.
Már megint? David, ez nem tesz jót neked.
Sosem voltam még ilyen jól.
De honnan veszed, hogy nem jó szomszéd?
- A statisztikákból. - Makacs vagy.
Bármennyire is szeretnél, nem zárkózhatsz be ide örökre.
Tovább kell lépned. Eltelt három év.
- Az élet és a világ halad tovább. - Talán a világ téved.
Elviselhetetlen leszel. Nem hallod magad?
Hogy hallanám, ha sosem fogod be?
Tudod, mit? Nem jövök többet. Ennyi volt, haver.
- Lássuk, ki vásárol majd be neked. - Mindennap ezt mondod.
A Breaking Mind jogdíja nem tart örökké, ugye tudod?
Addigra ezt befejezem.
Jól van. És ha nem jön be?
Ez sokkal jobb, mint a Breaking Mind. Be fog jönni.
Nem is tudom. Egyre csak bonyolítod.
Senki sem tudja majd végigjátszani.
Nem a győzelem a fontos, hanem a részvétel.
A világ legrosszabb szlogenje.
Te a többi játékkal törődj!
Nem kell kinyitnod a boltot?
David!
Mi az?
Ne a macskával beszélgess! Nagyon gáz.
Akkor végre már elég lesz
Ha önmagam vagyok, és nem más
Tudom, hogy egy nap táncolni merek
Nem érdekel már
Mit szólnak az emberek
Felragyog a nap
Vedd fel!
Üdv, itt Carmen!
Illetve Carmen hangpostája.
Mindegy, épp nem érek rá. Hagyjon üzenetet! Köszönöm.
Biztos van rá magyarázat,
de mondtam, hogy elkapkodod.
Még nem tudsz egyedül élni.
És a környék? Nem neked való.
Biztos nem vagy éhes?
Nem, köszönöm.
Nos...
Rooibostea. A kedvenced.
Nem kérek.
Zaklatottnak tűnsz.
Allez!
Jól van.
Amint látod, minden úgy van, ahogy hagytad.
Holnap visszahozatom a holmidat.
Ne!
Csak ma estére maradok.
Majd itt alszom.
Dehogyis!
Fent alszol. Én alszom a kanapén.
Ragaszkodom hozzá.
Köszönöm.
Ráadásul korán kelek, mert Párizsba megyek.
- Addig alszol, ameddig akarsz. - Nem lehet. Dolgoznom kell.
Dolgoznod?
Igen. A zongorán.
Egész nap gyakorlok.
Közeleg a meghallgatás. Koncentrálnod kell.
Összeszedett vagyok.
Felhívjam Guillaume-ot?
Nem. Egyedül akarom végigcsinálni.
Mon petit colibrinak repülnie kell.
Annyira büszke vagyok erre.
Segítsenek, kérem!
Jó reggelt!
A felső szomszédja vagyok.
Csak azt akartam kérdezni, hallott-e valamit tegnap este.
Bármi furcsát.
Sok évvel ezelőtt
szörnyű baleset történt.
Egy férfi megfulladt a fürdőkádban.
Mintha csak tegnap történt volna.
Azon a lépcsőn vitték le a holttestét.
Nem sokkal később
elkezdtünk...
furcsa hangokat hallani.
Szóval azt mondja,
hogy ezek a hangok...
Egy szellem!
Itt csak a földszinti pasi szellemes, mert azt hiszi, nem látszik a parókája.
Kérlek, ne! Már megint?
Hé! Elég már!
Elég legyen!
Hahó!
Hallak. Van egy macskád.
Hahó!
Szia!
Ki vagy te?
A szomszédod.
Miért akarsz megijeszteni?
Komoly probléma van a két lakás közti hangszigeteléssel.
Ez a fal...
üreges.
Minden áthallatszik.
Próbáltam megcsináltatni, de a lakóknak semmi sem tetszett,
és túl fukarok, hogy beleadjanak.
Folyton kifogásokat keresnek.
Miért nem beszéljük meg ezt személyesen a lépcsőházban?
Mert másik épületben vagyunk.
Még csak nem is ugyanabban a kerületben, ami tovább bonyolítja.
Az, hogy a lakások kapcsolódnak, szerkezeti anomália.
Ez katasztrófa.
Az a helyzet, hogy itthon dolgozom, és teljes csendre van szükségem.
Teljes csendre. Nem vonhatja el semmi a figyelmem.
De én nem csapok zajt.
Zongorázol.
Az nem zaj, hanem zene.
Attól még zavar.
Jól van.
Oké, értem.
Azt hiszem.
De valamit azért csak tehetünk.
Például készíthetünk egy beosztást, hogy ne zavarjuk egymást.
Nem.
Az, hogy minden áthallatszik,
szó szerint így van.
Akkor mit tegyünk?
Egyikünknek el kell költöznie.
Nekem?
Én voltam itt előbb.
Tehát mindig ijesztő hangokat adsz ki,
hogy megszabadulj az itt lakótól?
Nagyjából igen.
Ez abszurdum.
Eddig bevált.
Jó ég, ez a pasi őrült.
Nem kizárt.
Sajnálom,
de nagyon nehezen szereztem lakást.
Úgyhogy nem,
nem megyek el.
Majd meglátjuk,
szomszéd.
Jó reggelt, szomszéd!
Egy kis kora reggeli edzés?
Ez most komoly?
Sarokcsiszoló?
UBORKÁZZ SEBASTIÁN BERRUGUETÉNÉL
Ez megmagyarázza, miért volt olcsó. Még kauciót sem kértek.
Éreztem, hogy furi.
Mit tettél ebbe? Undorító!
Nem tudom. Amit találtam.
Kérnék egy spenótos-uborkás-zelleres
és egy céklás-chiamagos turmixot!
Mindjárt viszem.
Mindjárt kivisszük, kisasszony.
A fenébe, figyelj már oda!
Sajnálom, én vonom el a figyelmét.
- Szedd össze magad! - Jó.
Carmen, nem bírom.
Nem tudok gyakorolni, nem tudok aludni, és két hét múlva meghallgatás.
Bevált kínzástechnikát alkalmaz.
Alvásmegvonás.
Nem túl eredeti, de elég hatékony.
Te csak zongorázol.
Szintet kéne lépned.
Nem is tudom. Olyan fáradt vagyok.
Ide hallgass!
Nem azért vitetted fel a zongorát az ötödikre, hogy feladd!
- Nem. - Nem mész vissza Óscarhoz.
- Sem a szüleidhez. - Nem.
Persze hogy nem.
Ideje visszaütni. Használd a fegyvereidet!
Oké, nyertél.
Elnézést, hogy mondtad?
Nyertél. Vége. Te győztél.
De állítsd le, kérlek!
Akkor békén hagysz?
Igen.
És zongorázhatok?
Zongorázhatsz. Csak állítsd már le!
Oké, csináljuk felváltva!
Reggelente én dolgozom,
te pedig zongorázhatsz délután.
Nem jó, reggelente kell gyakorolnom.
Délután az USB-ben dolgozom.
Egy közeli turmixbárban.
Jó, de én reggel tudok jobban koncentrálni.
Rendben.
Tiéd a reggel.
Megmondtam.
Várnunk kell, Murphy.
Én jövök.
Csak egy perc. Gyakorolnom kell ezt a részt.
Nem érdekel. Én jövök.
Kérlek! Csak pár perc. Már majdnem sikerült.
Nem fog sikerülni.
De, csak várj!
Gyakorolhatod bármeddig, nem fogod érteni Beethovent.
Tessék?
Ez nem úgy hangzott, mint Beethoven.
Beethoven kínnak élte meg az anyja halálát,
és a bántalmazó apját, aki belőle is Mozartot akart faragni.
A zenéje a szabadság utáni vágy.
A viszonzatlan szerelem.
A magány. A düh.
Már a komolyzenéhez is értesz?
Igazából igen.
Apám hangmérnök volt egy stúdióban.
Klasszikuszenei felvételeken nőttem fel,
és Beethovent nem így játszották.
Csak hallgattad.
Könnyű kritizálni, ha nem tudsz játszani.
Bocs, nem hallom, mert cseng a fülem.
Elviselhetetlen vagy!
Miért? Mert végre megmondom az igazat?
Tökéletes a technikád, de lélektelenül játszol.
Úgy, mint egy robot.
Nincs nálad elviselhetetlenebb!
Keserű vagy, goromba és arrogáns!
Na, ilyen Beethoven.
Szomszéd?
Igen?
Úgy érzem...
reggel túllőttem a célon.
Az az igazság, hogy én sem voltam túl kedves.
Én lőttem túl a célon.
Bocsánat.
Azon gondolkodtam...
vajon min dolgozol egész nap?
Játékokat tervezek.
Jelenleg egy új találmányon, az Ultimaxon dolgozom.
Ulti... min?
Ultimaxon.
Ez egy játék, ami a gömbszimmetria által
parallax hatást hoz létre, hogy összezavarja az érzékelést.
De nem akarlak ezzel untatni.
Három éve dolgozom rajta.
Már három éve...
Te pedig zongoraművész vagy, igaz?
Szeretnék az lenni.
Lesz egy fontos meghallgatásom.
Aki megfelel, abból koncertzongoristát faragnak.
Hallottalak énekelni is.
Nagyon szép hangod van.
Köszönöm.
Ez egy...
Egy butaság, amit régebben írtam.
Régen a saját dalaimat énekeltem.
De már nem. Nincs időm rá.
Nagy kár.
Írnod kéne még. Nagyon jól megy.
Az exem azt mondta, butaságok helyett inkább zongorázzak.
Az exed?
Igen, az exem.
Egy zenekar karmestere.
A legtehetségesebb zenész, akit ismerek.
Mázlista voltam, hogy segített.
Elnézést, de nem értem.
Miért nem énekelhetsz és játszhatsz egyszerre?
Óscar azt mondta,
koncentráljak egy célra, ha a csúcsra akarok jutni.
Na és te?
Nem jársz el otthonról, igaz?
Igaz.
Csak mert...
nem jövök nagyon ki az emberekkel.
Kikkel?
Nem is tudom. Másokkal.
Másokkal úgy általában.
Kényelmetlennek érzem a társadalmi konvenciókat,
hogy mindenkit üdvözölni kell, és mosolyogni rájuk,
akkor is, ha nincs kedvem.
Ezzel szemben így beszélgetni,
hogy nem látjuk egymást...
kellemes, nem?
De.
Mint a vak zongorahangolók.
Elvesztik egy érzéküket, de ez élesebbé teszi a többit.
Igen, így van.
Képzelj el egy vacsorát...
ahol nem kell beszélgetned,
csak csendben ülni.
Élvezed az étel ízét, és egy pohár finom bort.
Szerintem a beszéd végül is eltompítja a többi érzéket,
és nem engedi, hogy élvezzük...
Az egyszerű dolgokat.
Pontosan.
És hogy nézel ki?
Csak ha el akarod mondani.
Én?
Hát...
magas vagyok.
A hajam sötét.
Szakállam van.
A szemed?
Kettő is van.
Kék.
Szia!
Hogy hívják a cicád?
Murphy a neve.
Murphy?
Mint a világ legjobb cowboya.
Imádom a westernfilmeket.
És te?
Én is.
Érdekesek.
És képzeld, mindig cowboycsizmát hordok.
Mindig?
Mindig.
Miért, nem tetszik?
Hát...
Jó reggelt, szomszéd!
Bocs, felébresztettelek?
Nem baj.
Nem bánom.
Jó reggelt! Elkéstél, drágám.
„Uborkázz Sebastián Berrugueténél.” Imádtam ezt a nevet.
De a környék modern lett, így nekem is kellett egy divatos név.
USB. Mivé lesz a világ?
Most meg gluténmentesek és vegánbarátok vagyunk,
meg még egy halom modern izé.
Ha apám disznófülére
és fekete pudingjára gondolok,
menten elérzékenyülök.
Az emberek zsemlét téptek hozzá és kitunkolták az utolsó cseppig.
- Szép napot! - Szép napot!
Szép napot!
Elnézést!
Te jó ég!
Náthás vagy?
Igen, tegnap este megfáztam. Bocsánat. Nem kapok levegőt.
Lélegzetelállító.
A szemed.
Mindegy. Mit hozhatok?
Egy kávét kérnék tejjel.
- Csak egy kávé tejjel? - Igen.
Nem akarsz szójatejet, zabtejet, nyers cukrot...
Nem, csak egy sima kávét tejjel.
Szeretem az egyszerű dolgokat.
Én is.
Remek.
- Sebas! - Tessék?
- Cowboycsizma van rajta. - Kin?
Ott, azon a srácon. Láttad már őt korábban?
Nem, de sok furcsa ember jön ide.
- Furcsa, igaz? - Igen, nagyon fura.
Nagyon furcsa srác.
Két kapucsínó mandulatejjel.
Köszönjük, de eperturmixot és paradicsomlevet kértünk.
Szívesen.
VACSORÁZZ VELEM CSENDBEN... MANCEBOS UTCA 3., ÖTÖDIK EMELET
- Halló? - David, itt Nacho. Hallasz?
Igen. Honnan hívsz?
Egy kölcsöntelefonról.
Egy rémálomba csöppentem. Elvontatták az autómat.
- És? - Hogyhogy „és”?
Benne volt a cuccom. Telefon, kártyák, kulcsok és a bolt kulcsai.
És én mit csináljak?
Hozz egy kis pénzt taxira, hogy elmehessek a kocsiért.
Nem. Nacho, nem jöhetek.
Három éve nem voltam az utcán.
Figyelj, David! Átküldöm, hol vagyok.
- Mennem kell. - Nem megyek sehova.
- Köszi. Itt várlak. - Nacho, nehogy letedd!
Na végre! Hol voltál?
- Szerinted hol? - Jól van, gyere!
- Miért öltöztél így? - Mindig így öltözöm.
- Csak nem veszed észre. - Nem igaz.
- Persze... - Mennyi pénz kell?
- Mire? - Szerinted? Elhozni a kocsit.
Majd később elmondom.
Akkor mire a sietség?
Erre! Ez az.
Mi ez?
David! Hallgasd meg, mit mondanak!
Jó? Gyerünk! Üdv!
Itt a zseni.
És David is itt van.
Örvendek, David!
Üdv a Toy & Toynál! Ő Gonzalo, az értékesítési vezető.
Maite vagyok, a Fejlesztés és Üzletmenedzsment vezetője.
Örvendek. Mit keresünk itt?
- Azt hittem, a partnere elmondta. - Nagy vonalakban igen.
Elképesztőnek tartjuk a Breaking Mindot.
Gratulálok! Komolyan.
Megvennénk az összes játéka jogait.
Miért?
Hogyhogy miért?
Hogy több fogyjon belőlük.
A mi boltunkban már most is viszik.
David, befognád és figyelnél?
Az új játéka forgalmazását is mi intéznénk.
Nacho mesélt róla. Ultimax, ugye?
Át kellene gondolnunk a nevet.
Úgy van.
Az a baj, hogy nem csak az enyém. Egyébként nincs is kész.
De elkészülhet akár...
- Sajnálom, de nem érdekel. Köszönöm. - David!
Nemzetközi forgalmazásról lenne szó.
Világszerte vannak boltjaink.
Tudom.
Megfojtják a kis boltokat, mint a miénk.
Nézd, David, igazad van.
De tekintsd egy lehetőségnek,
amivel a játékod minden gyerekhez eljuthat.
Ez jó dolog, nem?
Talán, ha megnézi az adatokat...
Pontosan ez a probléma.
Magukat csak az adatok érdeklik.
Számok, eladási mutatók, adatok. És a gyerekek?
- David... - Törődik velük valaki?
A nagy játékboltláncaik az intelligencia ellenségei.
És mit érnek el ezzel?
Szörnyeket teremtenek.
- Nyugi... - Agyatlan szörnyeket.
Maguk felelnek az emberek mentális elidegenedéséért.
Egy nap majd rájönnek. És azt akarják, hogy részt vegyek benne?
Segítsek zombivá kábítani a gyerekeket?
Szégyelljék magukat!
Ne érjen hozzám!
Hát akkor...
Szia!
Tószt?
Beszélhetünk, ugye?
Hogy hívnak?
Valami baj van?
Nem.
Csak azt hittem, a csendet szereted.
Érted?
Tényleg szeretem a csendet. Nagyon.
De szeretnék többet tudni rólad.
Többet?
Persze. Például, hogy zongorázol.
Ez klassz. Én gitározom.
Egy bandában játszom a barátaimmal.
Rockot és funkot játszunk, de leginkább countryzenét.
Eljöhetnél meghallgatni.
Jövő héten egy bárban játszunk.
Ne haragudj, de kérhetnék inkább sört?
Nem szeretem a bort. Kicsit...
Te jöttél haza?
Nem.
Én vagyok nálad.
Tényleg. Sajnálom, szörnyű hibát követtem el.
- Tessék? - Menned kell. Ne haragudj!
- Viccelsz, ugye? - Halkabban!
Miért?
Mert megfájdult a fejem.
Majd máskor találkozunk, jó?
Csendben maradok, ha akarod, csak az fura.
- A countryzene miatt? - Örültem!
Szomszéd?
Szia, szomszéd!
Szia!
- Elmentél otthonról? - Igen.
Először és utoljára, biztosíthatlak.
Hogy vagy?
Jól.
Itt minden csendes.
Jó hallani a hangodat.
Tényleg?
Igen.
Jó volt tegnap, igaz?
Rég nem esett ennyire jól beszélgetni valakivel.
Igen, tényleg jó volt.
Van kedved átjönni vacsorára?
Vagy egy italra?
Mostanában nem volt túl nagy szerencsém a vacsorákkal.
- Bocs. Hülye ötlet volt. - Nem, én tartozom bocsánatkéréssel.
Én kérek elnézést. Csak...
Nem vagyok jó ebben.
Nem erről van szó.
Csak szerintem...
ez így jó, ahogy van.
Így?
Igen.
Te ott vagy a lakásodban,
én meg itt az enyémben.
Így nincs rajtunk nyomás, és nem függünk egymástól.
Anélkül, hogy találkoznánk?
Igen, anélkül.
Szeretsz egyedül lenni,
és szerintem erre van szükségem.
De...
akkor nem lennénk együtt?
Együtt lennénk...
csak külön.
Mit szólsz, szomszéd?
Szerinted lehetséges?
Kicsit fura.
Az.
De szerintem lehetséges...
szomszéd.
Igazából egy távoli kisvárosból származom.
Melyikből?
Minden zsetont fel kell juttatnod a piramis tetejére,
de a saját színedre.
Gyerekként sokat énekeltem.
Egész nap. Sosem hagytam abba.
Nacho olyan, mint egy testvér.
Az édeset vagy a sósat szereted?
Mindig feketekávét iszom. Tej és cukor nélkül.
F3.
Elsüllyesztettem?
Talált, süllyedt!
Nézd! Ez Murphy. Látod?
Ő a világ legjobb cowboya.
Jó reggelt, szomszéd!
A hatos asztalnál a pasi egy idióta.
Megkérdezte, hogy bio-e a spenót.
Úgy nézek ki, mint egy mezőgazdasági szakértő?
Mi az?
Olyan erősen süt ma a nap, nem?
Az ablak mellett a szeplőim is kijönnek.
Szedd össze magad, vagy kirúglak!
Bőven elég, amit a vendégek csinálnak. Mozgás!
Két vegán csokis-szezámmagos muffin.
Elnézést, de jól van?
Igen. Ma van a szerencsenapja, mert felmérést végzünk.
Milyen a kiszolgálás egy egytől ötig tartó skálán?
Kolibri?
Óscar!
Szia! Micsoda véletlen!
Nem szoktam ide járni, úgyhogy...
Nem ülsz le mellém?
Nem lehet.
Miért nem?
Találkozom valakivel.
Kivel?
Velem.
Velem találkozik.
- Vele. - Carmen!
Óscar!
Nem ültök ide hozzám?
Elfogadható a spenót-banán-gyömbérturmix.
Egyébként épp néztem a jelentkezéseket a meghallgatásra.
Több mint 200 jelentkező van.
- Kétszer annyi, mint tavaly. - Tényleg?
Nyugi, kivágod a rezet!
Felszolgál itt egyáltalán valaki?
Borzalmas a kiszolgálás.
Elnézést, rendelhetnénk?
Igen, persze.
Mit hozhatok a hölgyeknek?
Egy szoba-hőmérsékletű vizet kérnék.
És te, Valentina?
Semmit.
Biztos benne, kedvesem? Nem inna egy ananászlevet?
- Vagy egy kávét? Egy gin-tonikot? Egy... - Nem, semmit.
- Hozzon egy rooibost! - Tud magának rendelni.
Ha el tudná végre dönteni.
A pincérnőm szünetet tart, és torlódik a sok munka.
Egy rooibost!
- Rooibost? - Igen.
Jaj, ne!
- Mi a baj? - Ellopták a tárcámat.
Carmen, ott van. Innen látom.
Nem, Valentina, a másikat.
A másik pénztárcát?
Mikor láttad utoljára?
A metrón.
Amikor a metrón ültünk, emlékszel?
Ja, igen. Korábban.
Nem hiszem el.
Be kell mennem a rendőrségre. Istenem, mekkora nyűg!
Óscar! Elvinnél?
Persze, de itt egy őrs a közelben.
Nem gyalogolhatok ilyen állapotban.
Kezdek szédülni, hiperventilálok.
Úgyhogy menjünk!
Nyugi, elviszlek.
Nem jössz?
Ne! Menj haza gyakorolni!
Ne vesztegesd az időt. Valentina, 200 jelentkező van.
Menjünk!
- Találkozunk majd. - Egész biztos.
Menjünk!
Arra?
Segített feljönni a városba.
Megtalálta a legjobb tanárokat.
Felfedezett.
- Mindent neki köszönhetek. - Nem mindent.
Már előtte is zongoráztál.
De énekes akartam lenni.
El tudod képzelni?
Ha ő nem lenne, nem mehetnék a meghallgatásra, Sebas.
És nem lenne zongorista karrierem.
Mi van, ha nem engem választanak? Máshoz nem értek.
Csak zongorázni tudok, meg pincérkedni.
Ami a pincérkedést illeti...
Mi az?
A legrosszabb pincérnő vagy, akit ismerek.
Pedig volt már itt iszonyatosan lusta naplopó is.
Nézd, nem értek a zenéhez,
de az emberekhez igen.
A korral jár.
És tudom, hogy a törékeny külsőd
egy harcost takar.
De ezt neked kell tudnod,
ne másnak kelljen mondania.
Ne az exednek vagy a rokonodnak,
vagy akár nekem.
Nem kell, hogy más mondja.
Egyre jobb.
- Úgy gondolod? - Abszolút.
Befejezted?
Igen.
Kérhetek egy dalt én is?
Persze. Chopint?
Nem.
- Meghallgatnám a dalod. - Az én dalom?
Igen, a te dalod.
Régóta nem játszottam már.
Talán ideje, hogy újra eljátszd.
Jól hangzik.
Folytasd!
Murphy várja.
Mikor süt be végre a napfény az ablakon át
Hogy elűzze a párnámról a múlt árnyékát ?
Mikor ébredhetek úgy, hogy már nem félek
Hogy nem vagyok olyan, amit mindenki vár ?
Akkor már végre elég lesz
Ha önmagam vagyok, és nem más
Tudom, hogy egy nap
Táncolni merek
Nem érdekel már
Mit szólnak az emberek
Vágjunk bele!
Az a trükk, hogy apróra vágjuk a zöldségeket,
persze nem kell tökéletesen.
- Megvan? - Igen.
Oké. Jöhet a besamel mártás?
Abszolút.
A mennyiség a legfontosabb.
Csak óvatosan, mert plusz egy gramm is elrontja.
Ötven gramm vaj.
Tökéletes.
És 50 gramm liszt.
- Jól haladsz? - Igen.
Nem mondtad, hogy szeretsz főzni.
Elszoktam már tőle, de hamar belejövök.
Oké, most keverd össze az egészet egy kis tejjel.
Tejjel?
Igen, azzal.
Nincs nálad tej?
De van.
Megpirítottad a tetejét a grillel, ugye?
Igen.
Tökéletes.
A tiéd milyen?
Jól néz ki.
Gyere be!
Kiengesztelő vacsora, mi?
- Szia! - Szia!
- Örülök, hogy el tudtál jönni. - Miért beszélsz halkan?
- Miért öltöztél ki? - Mi? Csak megfésülködtem.
Miért mosolyogsz? Sosem szoktál.
Miért van ilyen égett szag? Főztél?
Úgy van.
Jó illatod van.
Mi folyik itt?
Ez meg mi?
Találkoztam valakivel.
Ez szuper, Valentina.
Annyira örülök!
- Mármint egy pasival, ugye? - Igen.
Ideje volt már, ember! Keblemre!
Elég már! Sok ez az ölelgetés.
Szeretném, ha megismernéd.
És hol van?
Itt.
Szia!
Te jó ég, David! Most a falhoz beszélsz?
- Helló! - A szomszéd?
Igen. Szia!
Szia!
Szia! Carmen vagyok, unokatesója...
Ne mondd a nevem!
Örvendek, Carmen. Ő a barátom, Nacho.
- Szia, mizu? - Miért beszélsz így?
- Mindig így beszélek. - Nem.
Lasagne! Nagyon finom.
Ez lasagne?
Fogd be!
- Asztalhoz ülünk? - Remek ötlet.
A fal felé fordulva?
Persze. Gyerünk!
Remekül néz ki. Nem eszem meg.
- Hagyd abba! - Ilyen a hangom.
- Bort? - Igen. Tessék!
Pedig így van. Miért olyan fura ez?
Ugyan már! Most komolyan!
Őszintén szólva fura.
Még ha fura is, nekünk beválik.
Nem kell, hogy lássuk egymást. Komolyan.
Én úgy gondolom,
egy párkapcsolatban az a jó,
hogy megvan az intimitás érzése.
Együtt lehetünk a másikkal. Érezzük a bőrét, az illatát.
Mit gondolsz, Nacho?
Én is pont ezt akartam mondani.
De van valami fontosabb is.
- Mi? - A szemkontaktus.
Ha két ember ismeri egymást,
egymás szemébe néznek, és nincs szükség szavakra.
- Milyen romantikus! De igaza van. - Ugye?
Nektek mindent szavakba kell önteni.
Nincs mögöttes értelem.
Mi megbeszéljük. Mi ezzel a baj?
Ez is majdnem olyan, mint egy idegennel csevegni egy appban.
Bár abszurdnak hangzik, sok kapcsolat kezdődik úgy,
hogy a két fél nem is látta még egymást.
Igen, de fotón megnézhetjük, milyen a másik.
Persze, ott a fotó, de honnan tudod, hogy valódi?
Ebben mondjuk igazad van.
Nem vagytok kíváncsiak egymásra?
Ismerjük már egymást.
Persze. Várj, amíg meg nem lát.
Ne gyertek „a szépség belülről fakad” dologgal!
Carmen, szerintem kitalálom, hogy nézel ki,
a hangod alapján.
- Igen? - Aha.
Szóval?
Egyértelmű, hogy magas vagy.
Rövid a hajad és sötétbarna szemed van.
- Mi az? - Semmi. Egész jól megy.
Folytasd, kérlek!
És szemüveges vagy.
Hát, ez lenyűgöző.
- Eltaláltad. - Na ugye!
Most én jövök.
Halljuk!
Középmagas vagy, vagy csak kissé alacsony.
És...
a hajad barna, a szemed kék,
és kapucnis pulcsikat hordasz.
Mi az? Eltaláltam?
Igen, többé-kevésbé.
Oké, srácok. Mennem kell.
Nagyon jól éreztem magam.
Ez volt életem legjobb fallal elválasztott vacsorája.
Örültem a találkozásnak, vagy minek.
- Én is, Carmen. - Én is.
- Szuper pasinak tűnik. - Ugye?
- Tuti, hogy ronda, mint a bűn. - Carmen...
Na? Mit szólsz?
- Hogyhogy mit? Klassz. - Klassz? És még?
David! Mindketten be vagytok kattanva.
Ennyi.
Nacho...
- Elnézést, egy kicsit izgulok. - Remélem, játszani jobban tud.
Köszönöm.
Nem!
Ez nem Beethoven.
Beethoven zenéjének tökéletességét
a tempója,
a metruma
és a harmóniája adja.
Ti nem így játsszátok Beethovent.
Az én zenészeim
elsősorban művészek, másodsorban egy zenekar tagjai.
És nem fordítva.
Nem karmester vagyok.
Művész vagyok, aki más művészeket vezet.
Mára ennyi. Köszönöm.
Mon petit colibri!
Micsoda meglepetés!
Szia!
Ki kellett töltenem a papírokat a meghallgatáshoz.
Nincs már sok idő.
Két nap.
Izgulsz?
Egy kicsit.
Elkápráztatod őket. Meglátod.
- Amikor láttalak a kávézóban dolgozni... - Láttál?
Persze, kolibri.
- Remek volt az unokatestvéred. - Igen.
Nem kell szégyenkezned.
Azért hazudtál, mert nem bíztál bennem.
Szeretném, ha tudnád, rám mindig számíthatsz.
Bármiben.
Szia, szomszéd!
Szomszéd!
Vendéget várok. Óscar jön ide.
Óscar?
Az exem.
Kíváncsi vagyok a véleményére. Mint mondtam, remek karmester.
Ez most nagyon fontos nekem.
Kérlek, ne mondj semmit! Később megbeszéljük.
Rendben.
- Szia! - Szia!
Kösz, hogy eljöttél!
Remélem, nem húzzák meg a kocsimat.
Tetszik.
Tényleg.
Őszintén tetszik.
Van egy bizonyos...
sármja.
Sármja?
De valami hiányzik.
Megtaláltad!
Igazából nem.
Biztos elveszett a költözésnél.
De Párizsban betértem minden régiségkereskedőhöz,
hogy találjak egyet.
Persze, mindhez.
Kezdhetjük?
Persze.
Húzd ki magad!
Lazíts!
Így már jobb.
Jöhet a kéz!
Várj!
Valentina, állj meg!
Máshol jár az eszed, mon petit colibri.
- Csináljak egy rooibost? - Ne.
Meg tudom csinálni. Komolyan. Nem is értem...
Tudom, hogy jobban is megy.
Mindig hittem benned.
Tudod, ugye?
Nem is tudom,
talán ez túl sok neked.
A lakás, az állás...
Hazajöhetnél a meghallgatásig.
Nem.
Nem. Ezt már átbeszéltük, Óscar.
Nézz magadra!
Tudom, milyen jól játszol.
Kihozhatnám belőled a maximumot.
Valentina,
nagyon hiányzol.
Szerintem jobb lenne, ha elmennél.
Sajnálom. Játszhatnál másik darabot.
Mi ez?
Csak... az utca zaja.
Néha a szél eltorzítja. A legváratlanabb pillanatban hallatszik.
- Jobb, ha mész! - Elnézést, elragadtattam magam.
Köszönöm a segítséget.
- Őszintén sajnálom. - Én kérek elnézést.
De ha szükséged van bármire...
Rendben, köszönöm.
Mi a fenének csináltad?
„Mon petit colibri?”
Komolyan?
- Kedves becenév. - Hogy járhattál azzal a fickóval?
Ez nem a te dolgod.
És miért beszél így veled?
- Minek hallgattad? - Mit tehettem volna?
Elmehettél volna. Van saját életed.
Szóval kettesben akartál lenni vele?
Miről beszélsz?
Bemutathattál volna neki.
Már csak ez hiányzott. Féltékeny vagy Óscarra.
Szerinted együtt járhatunk a falon keresztül,
ha nem bízunk egymásban?
Igen.
Illetve nem.
- Várj! Hogyhogy... - Figyelj!
Nekem ne mondja meg senki, hogy éljem az életem.
Elegem van.
Elegem van!
Nem bírom tovább.
Fogalmad sincs, mibe került nekem idejönni.
Nem hagyom, hogy bárki tönkretegye.
Nem kontrollálhatsz!
Világos?
Mint a nap.
Hihetetlen, hogy egy féltékenységi roham miatt vesztünk először össze.
Nem is értem. Nincs oka arra, hogy ne bízzon bennem.
Figyelsz egyáltalán?
Igen, bocsi.
Csak írtam a...
Emlékszel a pasira, az ügynökségből, akiről meséltem? A cukira?
Visszaírt, és most találkoznánk.
De elég bonyolult, mert hozzánk nyilván nem mehetünk, ő meg...
együtt él
az anyjával.
- Az anyjával? - Na és a te fura pasid?
Oké.
Mennem kell.
Várom a drámád fejleményeit.
- Ciao! - Szia!
Sebas!
Kérnék egy szívességet. Van egy kis időd?
Hogy van-e időm?
A születésem óta nincs semmire időm,
úgy 1960 májusa óta.
Mit szeretnél?
Kivennék egy szabadnapot holnap.
Oké, persze.
- Oké? - Igen. A meghallgatás miatt, ugye?
Igen. Valószínűleg nem engem választanak, de...
Téged fognak.
És utána visszahozhatod a kötényt,
hogy elbúcsúzz.
Téged választanak.
Fogd be!
Hát ez?
Szomszéd?
Nem bánod, ha ma este gyakorlok?
Szomszéd?
Tégy, amit akarsz!
- Egész nap dolgoztam, és... - Nem tartozol magyarázattal.
- Ha a korábbiak miatt... - Felejtsd el!
Nem érdekes.
Tedd, amit tenned kell.
Ne beszélgessünk?
Nincs miről beszélnünk.
Tudod, hogy mindent hallok.
Őszintén szólva azt hittem, volt valami különleges közöttünk.
- Szomszéd! - Hagyj békén, légy szíves!
Figyelj!
A látszat néha csal.
Ma délután nem voltam itthon.
De te senkiben sem tudsz bízni.
Gondolkodtam. Ez az egész nem vezet sehova.
Igazából hülye ötlet volt.
Végül is jó volt, hogy nem láttuk egymást.
Keresek egy másik lakást.
Eleve ezzel kellett volna kezdenem.
Te sem vagy semmi! Szólhattál volna.
Sajnálom.
Megmagyarázom majd neki.
Nem szükséges.
Igazából a költözésen gondolkodom.
Nem hiszem el!
Mindig ezt csinálod.
Tényleg el akarsz menekülni egy új kapcsolat elől,
mert félsz a jövőtől?
Milyen jövőtől?
Még csak nem is találkoztunk.
Mi van köztünk?
Beszélgetünk egymással egy falon keresztül. Nevetséges.
Anya!
- Szia! - Szia, kicsim!
- Szia, nénikém! - Mi a baj, felébresztettünk?
Nem, csak rosszat álmodtam.
Ne aggódj! Megfordítjuk a párnád, az majd elűzi.
A te kapcsolatod a szomszédoddal többet ér, mint a legtöbb párkapcsolat.
Gyere!
Nem énekelne nekem a nénikém egy dalt?
Nem, nagyon fáradt. Majd én énekelek neked.
Ne, anya, te hamisan énekelsz.
Kösz. Tetszik az őszinteséged.
- Szia! - Szia, David!
Szia!
Sosem tetszenek az ötleteim.
- Szia! - Nem lesz jó.
Nekem tetszik.
Akkor nyersz, ha az összes zsetonod a tetején van.
- Igaz, David? - Mi a baj?
Nacho variál a szabályokkal, de nem lehet.
- Azt mondtuk, nem lesznek színek. - Ez igaz.
- Mindig a tesóm mellett állsz. Nézd! - Én? Nem.
Ha felérsz egy piros, páratlan számmal, nyersz.
- Így nem nyerhetsz. - Látod? Nyertem!
María, ez túl nehéz.
Szegényke, ez túl nehéz neked?
Csaltál!
Nem, így működik a Breaking Mind.
Nem nyertél. Páratlan számmal visszapattansz.
Nem, azzal az összes piros jut be.
Dehogy.
Nyugi már! Nem tudsz veszteni.
- Te nem tudsz. - Csaltál.
Folyton összefogtok ellenem.
Jó, kezdjük újra!
Hány pirosat kapnak a játékosok?
VÉGKIÁRUSÍTÁS A BOLT ZÁRÁSA MIATT
J, MINT JÁTÉK
Jó reggelt!
- Miért nem mondtad el? - El akartam.
Sokat gondolkodtam rajta.
Azt vártam, hogy jobban legyél.
De már három éve.
Nyitva tudtam tartani a boltot a Breaking Mind jogdíjaiból,
de egyre kevesebb fogy.
Egyre kevesebben jönnek ide.
De mit keresel itt?
Mégis mit? Látni akartalak.
Ja, persze.
Elcseszted.
- Elszúrtad azzal a lánnyal. - Nem vezetett sehova.
Hülye ötlet volt.
Tisztázzunk valamit!
Találkozol egy lánnyal,
aki valami csoda folytán elviseli a szar modorodat,
te meg hagyod elmenni?
Nem én hagytam elmenni. Ő ment el.
Akkor menj utána, ne csak ülj itt!
Nincs időm. Be kell fejeznem az Ultimaxot.
A fenébe az Ultimaxszal.
David, találj jobb kifogás, ne őt okold!
Tudom, a menyasszonyod volt, de nekem is hiányzik.
A testvérem volt.
Én akartam az oltárhoz kísérni, és sógorként egy menő beszédet mondani.
De meghalt.
Az egésznek vége.
María elment.
Vissza kell kapnod az életed.
Vagy felépíteni egy újat.
Az összerakásban úgyis jó vagy.
Rendben, ennyi elég is.
Ki a 142-es?
Beethovent kérnénk!
Szomszéd!
- Szomszéd! - Mit keresel itt?
Miért játszol így? Ennél jobban tudod.
Ez az.
Ez az. Dühösebben!
- Játssz úgy, ahogy hallottalak. - Hagyj békén! Menj el!
Mit keres itt? Ide nem jöhet.
Egy pillanat. Ez most fontos.
Igazad van, oké?
A világ legelviselhetetlenebb embere vagyok, egy idióta.
Egy idióta, aki cserben hagyott, de mindig hitt benned.
Mutasd meg, hogy kell Beethovent játszani.
Megyek már, ne aggódjon!
Remek.
Köszönöm. Következő!
Jöjjön a 143-as!
Adja át a helyet a következő jelöltnek!
Mikor süt be végre a napfény az ablakon át
Hogy elűzze a párnámról a múlt árnyékát ?
Mikor ébredhetek úgy, hogy már nem félek
Hogy nem vagyok az, amit mindenki vár ?
Akkor végre már elég lesz
Ha önmagam vagyok, és nem más
Tudom, hogy egy nap táncolni merek
Nem érdekel már
Mit szólnak az emberek
Felragyog a nap
S megtalálom önmagam
A lányt, aki voltam
Mikor bátran játszottam
Menjen innen, kérem!
Gyerünk!
Mikor láthatom meg a tükörben újra
A bizonytalanság helyett az erőt ?
És követhetem végre, ha szívem súgja
Ne a hibát lásd, magaddal törődj !
Akkor végre már elég lesz
Ha önmagam vagyok, és nem más
Tudom, hogy egy nap, táncolni merek
Nem érdekel már
Mit szólnak az emberek
Felragyog a nap
S megtalálom önmagam
A lányt, aki voltam
Mikor bátran játszottam
- Bravó! - Bravó!
Az én unokatesóm!
- Gratulálok. Csodálatos volt. - Szép volt.
- A zsűri nem ezt fogja gondolni... - Mit tudják ők?
Egy rakás sznob.
Kisasszony!
Bizonyára tudja, hogy csak vesztegette az időnket.
Igen.
- Borzasztóan sajnálom. - Ne szabadkozzon!
Attól még, hogy ma nem került be, tehetséges.
Rendkívül tehetséges.
Egy barátom zenei producer. Mindig keres új hangokat.
És a magáé, kedvesem,
lenyűgöző.
Nem hiszem el! Hadd nézzem!
- Hadd nézzem! - Hagyd már!
Kolibri!
Óscar!
Semmi baj.
Lesznek még meghallgatások.
Nem.
Nekem már nem lesz több.
Én nem ezt akarom. Ez nem az én utam.
A saját dalaimat szeretném énekelni.
És eldobod az egész karrieredet?
A hírnevemet kockáztatom azzal, hogy protezsállak.
Köszönök mindent, Óscar.
Kolibri!
Nem vagyok a kolibrid.
És utálom a rooibost.
És mostantól úgy játszom Beethovent, ahogy akarom.
Minden jót, Óscar!
- Mennem kell. Imádlak titeket! - Futás!
Nekem is mennem kell. Ki kell nyitnom a kávézót.
- Igen. - És keress másik pincérnőt!
Szia, pajtás!
- Viszlát! - Szia, Sebas!
Indulhatunk?
Carmen?
- Igen. - Carmen vagy, az unokatestvér?
Nacho? A kozmás lasagnés vacsoráról?
- A miénk klassz volt. - Az enyém mint a cipőtalp.
Hűha!
Örülök, hogy látlak. Végre.
Én is, nagyon.
Ő Dani, a fiam.
- Dani, ő Nacho. - Mi újság?
- Szia! - Örvendek.
Akkor...
Épp fagyizni indultunk. Csatlakozol hozzánk?
Szívesen. Csak ha Daninak nem gond.
- Nem gond. - Menjünk!
Menjünk!
- Szóval nem barna a szemed. - Nem, és szemüvegem sincs.
- Tényleg. - Van kapucnis pulcsid.
Lebuktam.
Jó napot!
Szomszéd?
Szia, szomszéd!
Szia!
- Azt akartam mondani... - Várj!
Először is, elnézést kérek.
Jó?
Nem akartalak megzavarni.
Illetve igen, csak nem úgy, ahogy gondolod.
Meg tudok bízni másokban.
Bízom benned.
Rávettél, hogy kimozduljak innen.
Hahó?
Van egy nagyon fontos kérdésem.
Mi az?
Tényleg mindig cowboycsizmát hordasz?
Nem.
Igazából ma vettem az elsőt, hogy abban menjek hozzád.
De csak 40-es volt, így most nem tudom lehúzni.
Jól vagy?
Soha jobban.
Megteszem.
Lépj hátrább!
Szia!
Mikor süt be végre a napfény az ablakon át
Hogy elűzze a párnámról a múlt árnyékát ?
Mikor ébredhetek úgy, hogy már nem félek
Hogy nem vagyok az, amit mindenki vár ?
Akkor végre már elég lesz
Ha önmagam vagyok, és nem más
Tudom, hogy egy nap táncolni merek
Nem érdekel már
Mit szólnak az emberek
Felragyog a nap
S megtalálom önmagam
A lányt, aki voltam
Mikor bátran játszottam
Mikor láthatom meg a tükörben újra
A bizonytalanság helyett az erőt ?
És követhetem végre, ha szívem súgja
Ne a hibát lásd, magaddal törődj !
Akkor végre már elég lesz
Ha önmagam vagyok, és nem más
Tudom, hogy egy nap táncolni merek
Nem érdekel már
Mit szólnak az emberek
Felragyog a nap
S megtalálom önmagam
A lányt, aki voltam
Mikor bátran játszottam
A feliratot fordította: Kuhn Barbara