Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Necítím se nevinný.
Několika slušným lidem se stalo hodně špatného...
SHODA
...kvůli sletu událostí, které jsem odstartoval já.
Tísňová linka. Kde se nacházíte?
Postřelili mě. To ne!
Podle žalobce se milostný trojúhelník stal osudným.
ŠTĚTKO
Ze všech mých případů jako žalobkyně je tenhle nejbizarnější a nejzvrácenější.
Obhajoba tvrdí, že k vraždě možná ani nedošlo.
Byl jsem tím případem posedlý, jako všichni.
Ale věděli jsme, že bude náročný.
Neměli jsme tělo ani vražednou zbraň.
Sotva jsme měli místo činu.
Tyhle věci zkrátka u soudu potřebujete.
Myslel jsem, že jsem viděl všechno. Až do toho případu.
Bála jsem se o své děti.
Máme co do činění s děsivým individuem. Kdo ví, co ještě udělá?
Napadá mě jediné slovo. „Zrůda“.
LÁSKA
STALKING
LÁSKA, STALKING, VRAŽDA
Myslím, že to bylo v roce 2000.
Pracoval jsem jako mechanik na odpočívadle pro kamiony.
Jednoho dne tam začala pracovat jedna pohledná blondýnka.
Pozval mě na rande dost praštěným způsobem.
Jeho poťouchlost mě přitahovala.
Rychle jsem se do něj zamilovala.
Netrvalo dlouho a měli jsme všechno, až na domek na předměstí.
Žili jsme si americký sen.
Skoro.
Dave pracoval přes den a já v noci, takže jsme se moc nevídali.
Nejspíš proto se náš vztah začal rozpadat.
Už jsme spolu nebyli šťastní
a nejspíš bylo načase se rozejít.
Rozhodla jsem se vrátit domů
a vzala jsem děti s sebou.
Nepřipadalo v úvahu, že bych se nestaral o své děti.
Museli jsme spolu vycházet, i když už jsme nebyli pár.
A tak jsem se přestěhoval do Omahy v Nebrasce.
Ale netušil jsem, co mě tam čeká.
NEBRASKA ...KVALITNÍ ŽIVOT DOMOV DNE STROMŮ
Začínal jsem znovu jako nezadaný chlap.
Člověk si může připadat osamělý, když je někde nový a nikoho nezná.
Sehnal jsem práci jako mechanik v automobilovém průmyslu.
Našel jsem si hezký jednopokojový byt.
Bylo mi 35 a byl jsem volný jako pták. Hodlal jsem si to užít.
SEZNAMKA
HLEDAT
Plenty of Fish. Tu seznamku tenkrát používal každý.
Nestál jsem o žádný vážný vztah.
CHCI SE BAVIT ...NEZÁVAZNĚ.
ZVEŘEJNIT PROFIL
Už jsem se těšil...
HLEDÁNÍ SHODY MEZI 10 654 ŽENAMI
NEMÁTE ŽÁDNÉ SHODY
Nula, nic, kulový.
Je to se mnou tak zlý, že žádná nemá zájem?
Pár dní na to jsem se...
UŽIVATELSKÉ JMÉNO: DAVEK HESLO:
...podíval znovu a...
SHODY – 0 NOVÁ ZPRÁVA
Tehdy mi do života vstoupila Liz.
LIZ GO1YAR VĚK: 34 LET
Přišla mi jako fajn pohodářka.
Měla úklidovou firmu.
Očividně milovala zvířata.
Měla dva psy, kočku
a velkýho hada.
Zjistil jsem, že máme dost společnýho.
Oba jsme měli rádi sci-fi, akční filmy a heavy metal.
Měla ráda motorky a já jednu měl. Byli jsme pro sebe jako stvořený.
DĚTI: 2 ORIENTACE: HETEROSEXUÁLNÍ
Oba jsme měli syna a dceru.
Oba jsme byli osamělí.
Bylo to moje první rande po letech.
Byl jsem dost nervózní,
ale skvěle jsme si rozuměli.
Pořád se smála a byla akční.
Uměla se bavit.
Obráželi jsme bary po městě.
Měl jsem dlouhej absťák. Jakmile jsem dostal zelenou, neváhal jsem.
Byla to ideální kombinace.
Měl jsem pořád čas na svoje zájmy,
ale mohl jsem si s někým popovídat nebo vyrazit ven.
Přesně to jsem tehdy potřeboval.
Už na prvním rande
jsem Liz jasně řekl,
že se rozhodně nechci vázat.
A pak jednoho dne...
jsem poznal Cari Farver.
Okamžitě jsem si řekl: „Páni, to je kus!“
- Vypadáte jako automechanik. - To se vám jen zdá...
Culili jsme se na sebe.
Máte čas? Podíval byste se mi na auto?
Jasně. Mám.
Byla zákaznice a já manažer. Nic víc.
Každý auto je trochu...
Myslel jsem, že už se neuvidíme.
Dobře, moc díky.
Pár týdnů na to
jsem procházel profily na seznamce
a narazil jsem na jeden, který jsem hned poznal.
CARI.FARVER VĚK: 37 LET
Byla to ta žena ze servisu, Cari Farver.
Tak jsem jí hned napsal.
SHODA POSLAT ZPRÁVU
„Ahoj. Já tě znám.“
Odpověděla: „Já tebe taky.“ A bylo to.
Naše první rande bylo fajn.
Vyprávěla mi o svém životě.
Vyrostla nedaleko v malém městě.
Měla dítě v poměrně mladém věku.
Ale vrátila se na vysokou.
Dělala kariéru.
Bavily ji počítače.
Povahou a životním elánem se vymykala všem ženám,
co jsem kdy potkal.
Byla chytrá a sexy. Absolutně mimo moji ligu.
Ale pozval jsem ji k sobě a ona bez váhání kývla.
Ani jsme si nesvlíkli kabáty
a najednou někdo zazvonil.
Byla to Liz.
Říká: „Potřebuju si tu něco vyzvednout.“
Věděl jsem, že to nebude příjemný.
Vysvětlil jsem Cari, co se děje.
Bylo to celý děsně trapný.
Cari a Liz navázaly oční kontakt možná tak na tři vteřiny.
Když Liz odešla,
zavolal jsem Cari. Už byla napůl cesty domů,
tak říká: „Nechceš zajet ke mně?“
Žila v Macedonii, malém městečku za hranicí, v Iowě.
Když jsem dorazil, povídá: „Hele, nechodíme spolu,
nehrajeme na monogamii, nebudeme se brát. Užíváme si.“
Říkám si: „Ty bláho. Nezdá se mi to?“
Jasně! Beru!
Cari pracovala tři bloky od mého bytu,
takže jsme spolu okamžitě začali trávit spoustu času.
Často u mě spala, ale nejen kvůli sexu.
Kolikrát jsme si jen povídali.
A já si to samozřejmě užíval.
Pak jsem jednou ráno vstal v šest a odešel do práce.
Dal jsem jí pusu a zabouchl dveře.
Tehdy jsem to nevěděl,
ale ten den mi navždy změnil život.
Mezi desátou a půl jedenáctou
mi od Cari přišla zpráva.
MĚLI BYCHOM BYDLET SPOLU
Hlavou se mi honilo: „Vídáme se dva týdny.
Je to sice fajn, ale pořád je to jen 14 dní.“
NEŘEŠILI JSME TO UŽ?
Sotva jsem zmáčkl „Odeslat“,
zasypala mě zprávami.
FAJN, TAK SI NASER
ZNIČIL JSI MI ŽIVOT
UŽ TĚ NECHCI NIKDY VIDĚT
Byl jsem v šoku.
Něco mezi náma bylo, ale tímhle směrem se to ubírat nemělo.
Říkal jsem si: „Sice nám to klape, ale je vidět, že ji vůbec neznám.“
Když jsem přišel domů na oběd, po Cari ani stopy.
Zmizely její tašky i kartáček na zuby. Byla pryč.
Mrzelo mě, že to nevyšlo,
ale snažil jsem se žít dál, jako by nic.
KAVÁRNA U HAROLDA
Cari se pár dní vůbec neozvala,
ale pak mi zničehonic zase začala psát.
JSI PARCHANT
ZNIČÍM VŠECHNO, CO MÁŠ RÁD
Zpočátku psala jen občas,
ale pak zpráv přibývalo.
ZNIČÍM TI ŽIVOT
Byly hrubější, vulgárnější...
JAKO TY MNĚ
...a přibývalo výhrůžek.
Nedokázal jsem pochopit, proč mě takhle obtěžuje.
V té době
byla Cari svá.
Řekla vám, co si myslí.
CARIINA MATKA
Věděla jsem, že někoho potkala.
Byl to čerstvý vztah,
a ty jsou na začátku vždycky vzrušující.
Bydlel jen pár bloků od místa, kde pracovala, což se hodilo.
Mohla u něj přespávat.
A tak se mi nezdálo divné, že jsme si moc nevolaly.
Ale čas plynul a já se s ní pořád nemohla spojit.
Vztah matky a dcery bývá jako na houpačce.
Náš nebyl výjimkou.
Ale bylo zvláštní, že ji nemůžu tak dlouho zastihnout.
Jednou v práci za mnou přišel kluk z příjmu
a říká: „Dave, hledá tě tu policie.“
Zdravím, pánové.
Co jsem provedl, že mě hledá policie?
Nevěděl jsem, o co jde, ale nebylo to vtipný.
Jako první se mě zeptali, jestli znám Cari Farver.
Jasně, že znám.
Cariina matka ji prý nahlásila jako nezvěstnou.
Posvítili si na mě. Nezdálo se jim,
že nevím, kde Cari je. „Jste přece její přítel.“
Tak jsem vytáhl mobil
a ukázal jim všechny ty hrozný zprávy, co mi od ní chodily.
Po tom úplně otočili.
Policisté na to:
„Nejspíš jen nezvládla rozchod. To je časté.
O nic nejde. Brzo toho určitě nechá.
Nikomu to obtěžování dlouho nevydrží.“
Krátce poté, co jsme nahlásili její zmizení,
mi od Cari začaly chodit zprávy na Facebooku.
NEJSEM NEZVĚSTNÁ, JEN SE MI TEĎ NECHCE DOMŮ
MÁM VÁS VŠECHNY MOC RÁDA, ALE POTŘEBUJU ČAS
ODESLAT
Popřála mi ke Dni matek,
ale došlo to do bodu, kdy mi začaly chodit jedno až dvouslovné zprávy
postupně nabírající na vulgaritě.
Nějakou dobu jsem Liz neviděl,
až se jednou objevila u mě doma.
Řekla, že mi musí něco ukázat.
Podíval jsem se na bok jejího auta,
který někdo poškrábal s vervou klíčem.
PŘITLAČÍM
JESTLI DAVEA NENECHÁŠ NA POKOJI
DĚVKO
Ukázalo se, že Liz obtěžuje Cari
esemeskami a e-maily
stejně jako mě.
Cari na Liz evidentně žárlila.
ZNIČILA NÁM VZTAH
Báli jsme se, že to může skončit zle.
UMÍM HORŠÍ VĚCI
NEŽ PÁR ŠKRÁBANCŮ NA AUTĚ
Sloužil jsem u policie v Omaze
celkem 22 a půl roku.
Posledních 10 nebo 12 let služby jsem strávil v útvaru pro zvláštní oběti
se specializací na domácí násilí a stalking.
Dave Kroupa za mnou přišel koncem roku 2012.
Podobné případy jsou časté. Byla to rutina.
Měli jsme co do činění s žárlivou bývalou přítelkyní,
možná v počátečních fázích stalkingu.
ŽÁDNÁ TĚ NEDOSTANE
Ze všech těch esemesek a e-mailů jasně vyplývalo,
že když ho nemůže mít ona, tak nikdo.
ZNIČÍM A OTRÁVÍM TI ŽIVOT
A ukázalo se to být jedním
z nejpodivnějších a nejzamotanějších případů mé kariéry.
JAKÝ JE TO KAFE?
VIDÍŠ MĚ?
JÁ TEBE JO
CHCEŠ MĚ VE SVÝM ŽIVOTĚ
VŽDYCKY BUDEME SPOLU
Prvních pár dní chodily zprávy od Cari
z jejího původního čísla, ale to se změnilo.
IMPOTENTE NULO
Najednou to byl nespočet čísel. 20, 30, 40.
Nestíhal jsem je blokovat.
KDYŽ TI UBLÍŽÍM, ZMĚNÍ SE TO. ZNIČÍM TI ŽIVOT
POŘÁD MÁM KLÍČE OD TVÝHO BYTU. UKÁŽU TI PEKLO
BUDU TĚ SLEDOVAT
Podle vyjadřování jsem poznal, že to všechno pochází od Cari.
OVLÁDNU TVŮJ ŽIVOT! POŘÁD MĚ CHCEŠ
SLEDUJU TĚ. ZNIČÍM TI ŽIVOT
S e-maily to nebylo jiný.
Ty chodily pod různými přezdívkami
nebo náhodnými jmény. Klidně i 125 zpráv denně.
NIKDY TĚ NENECHÁM BÝT S NIKÝM JINÝM. BUDU OBTĚŽOVAT TVÝ DĚTI
POZORUJU TĚ V PRÁCI
Dave nahlásil, že Cari ve zprávách zmiňuje
přesné detaily o zákaznících, které vyřizoval,
když za ním přijeli do práce.
VŠECHNY DĚVKY, SE KTERÝMA SE BAVÍŠ
FOTÍM SI JEJICH POZNÁVAČKY
JE MI JEDNO, ŽE JSOU TO JEN ZÁKAZNICE NAJDU SI JE
Napadlo mě: „Když ho sleduje při práci,
musí se schovávat někde poblíž.“
Tak jsem prozkoumal, odkud je z okolí na Davea vidět.
Prováděl jsem reverzní sledovačku, abych zjistil, odkud ho pozoruje.
Obcházel jsem okolí s její fotkou.
Nikdo ji neviděl.
Věděl jsem, že abych cokoli zmohl, musím ji prvně najít.
Následoval naprostý šok.
BYDLÍM NA BURT STREET 11618
Cari mi napsala, že bydlí pár budov ode mě
ve stejném bytovém komplexu.
BYT 12
Jedna, dva, tři...
Doufal jsem, že ji chytím.
Ale jak jsem se blížil kolem pětky, šestky, sedmičky,
chtěl jsem zavolat policii.
Ale chytil mě rapl.
Už jsem nechtěl volat policii. Chtěl jsem jí zakroutit krkem.
Pak míjím desítku,
jedenáctku
a hledám dvanáctku.
Ale žádná tam nebyla.
Neexistuje.
Jen mi chtěla zamotat hlavu.
Cestou zpět do bytu
jsem koukal po okolních domech
a přemýšlel, ze kterého mě sleduje.
Jen se mi chtěla dostat do hlavy.
Ale pak se to ještě zhoršilo.
Sakra.
Cari byla u Liz doma.
JESTLIPAK JE DOMA?
NECHALA OTEVŘENÝ GARÁŽOVÝ VRATA
Nemohl jsem tomu uvěřit.
Situace se dost vyhrotila.
Nejenže Liz poškrábala auto klíčem,
ale ještě jí posprejovala zeď.
ŠTĚTKO
Přijela policie a sepsala s námi hlášení,
ale Liz a její děti to na první pohled velmi rozrušilo.
Připadal jsem si provinile, že to Liz musí snášet kvůli mně.
Že má teď taky ze života peklo.
JSI ZASRANÁ KURVA, LIZ
A ROZVRACEČKA
Přišlo mi, že ona to odnáší nejvíc,
a chtěl jsem ji ochránit.
Cítili jsme se spolu v bezpečí, což oživilo náš vztah.
DAVEOVA BÝVALÁ PARTNERKA
S Davem jsme si byli stále blízcí.
Bral si děti na víkendy,
takže o problémech s Cari a jejích výhrůžkách
částečně věděly.
Když mi řekl o všech těch zprávách a vandalismu,
nechtěla jsem, aby k němu děti dál jezdily.
Musel je navštěvovat u mě doma.
Dost mě to vynervovalo.
Jednou mi do práce zavolala Liz.
Měl jsem rozbité okno
a zdálo se, že mi někdo vnikl do bytu.
TÁHNI, COURO
Nad čelem postele bylo červenou rtěnkou napsáno:
„Táhni, couro.“
Na posteli bylo rozložené Lizino oblečení
propíchané a rozpárané nožem.
Vypadalo to jako vražda.
Říkal jsem si,
že víc už nám snad ani vyhrožovat nemůže.
Hlavou se mi honilo: „Co kdyby tady tou dobou Liz byla?“
Pobodala by místo oblečení ji?
Tady už přestává sranda.
JE PO NÍ
NIKDO MĚ NEZASTAVÍ
Vzhledem ke spáchaným zločinům jsem v tuhle fázi vyšetřování usoudil,
že mám důvodné podezření pro vydání zatykače na Cari.
Víc jsem bohužel tou dobou dělat nemohl, jelikož nebyla k nalezení.
U stalkingu to není nic neobvyklého.
Ale čím déle podobné případy vyšetřujete,
tím víc si všímáte, jak velký vliv mají na oběti.
Stalkovala mě už víc než rok.
Už jsem si zvykl, že mi v restauraci s dětmi
chodily zprávy typu: „Večeříš tam a tam s dětma.“
Ať už jde do prdele! Ať mi dá kurva pokoj!
Člověk si pomalu zvykne a začne to považovat za normální.
Váš život ovládá paranoia.
POŘÁD SE DOSTANU DO BARÁKU
Věčně přemýšlíte, co se může stát.
POSLOUCHÁM ZA DVEŘMA
VŠECHNO SLYŠÍM
SLEDUJU TĚ
Občas bylo těžký rozeznat, co je skutečný
a co si jen představuju.
OBČERSTVENÍ
Jak měsíce plynuly,
trávil jsem víc a víc času v baru.
Dal jsem si panáka, abych vypnul.
Potřeboval jsem chvíli myslet na něco jinýho.
Měl jsem nakročeno k psychickýmu zhroucení.
PODPÁLILA JSEM TÝ HNUSNÝ DĚVCE BARÁK
Hrklo ve mně. „Do prdele.“
Cari zapálila Liz dům.
DOUFÁM, ŽE TAM TA COURA I JEJÍ DĚCKA CHCÍPNOU
Zkuste jim dát... Všechny vyvedli ven.
Tudy, rychle. Pohyb, tamhle.
Liz byla sama a brečela.
Děti naštěstí v domě nebyly,
ale umřeli všichni její mazlíčci.
Přišla o dům i veškerý majetek.
Najednou se jednalo o úplně jiné vyšetřování.
ZNALEC POŽÁRNÍ OCHRANY
Kontaktoval jsem požárního znalce.
Potkali jsme se na místě činu a prošli jsme dům.
Pořád tam bylo mokro a čpělo to tam kouřem.
Celé to působilo velmi podezřele.
Byla už jen krůček od toho,
aby někoho vážně zranila nebo zabila.
V duchu jsem si říkal, že ji musím chytit.
Vyšetřování na místě činu samozřejmě zahrnovalo rozhovor s Liz.
Naši konverzaci jsme nahrávali.
Vím, že řešíte jisté problémy.
Povíte mi k tomu něco?
Chodím s chlapem, který strávil dva týdny s jednou ženou.
Ta mě už od listopadu stalkuje.
- Znáte její jméno? - Cari.
Píše mi, že chce zabít mě i moje děti.
Dobře. Je zřejmé, že jde o žhářství.
A co moje zvířata?
- Zvířata jsou... - Vím, že jsou všechna mrtvá, ale...
Postarají se o ně ochránci zvířat. Je mi to líto.
Kéž by nám dala pokoj.
Po požáru Liz pobrala, co v domě zbylo,
a přestěhovala se.
Neřekla mi kam, což jsem jí ani trochu nevyčítal.
Nechtěla, aby ji Cari pronásledovala.
Připadal jsem si osamělý.
Nevěděl jsem jestli mám zuřit, zoufat nebo brečet.
Ztratil jsem partnerku,
jediného člověka, který chápal, čím si procházím.
Napadlo mě jediné východisko, taky se sebrat a odjet.
Změnil jsem si číslo
a našel novou práci.
Chtěl jsem začít nový život bez Cari.
Ale hluboko uvnitř jsem věděl,
že tam někde pořád je.
O ROK POZDĚJI
VĚZENÍ OKRESU POTTAWATTAMIE A POLICEJNÍ STANICE
Policejní stanice v Pottawattamie je malé oddělení.
Dva roky předtím jsem zaslechl, že další detektivové
hledají pohřešovanou jménem Cari Farver.
Mělo jít o svobodnou matku, která najednou zmizela.
Nikdo ji osobně neviděl,
ale stále komunikovala prostřednictvím e-mailů a esemesek.
Detektivové z Omahy v tu samou dobu vyšetřovali
případ žhářství, obtěžování a vandalismu.
Ale nakonec museli vyšetřovatelé
celý případ odložit.
Ten případ mě vždy zajímal a lákal.
Jednou Jimovi říkám:
„Měli bychom si ten případ zkusit vzít.“
S Ryanem jsme nejlepší kamarádi.
Slušnej šťouch, Ryane.
Neznám víc měšťáckýho kovboje, než je Jim.
Myslím, že na koni nikdy neseděl, ale styl trefil.
Ryan je ten typ, co nejdřív koná a až pak myslí.
No co.
Já jsem rozvážnější.
Ale dovednostmi a schopnostmi se doplňujeme.
A tak jsme zašli za nadřízeným
a požádali ho, jestli by nám přidělil případ Cari Farver.
Souhlasil.
Navštívili jsme Nancy Raney, Cariinu matku.
Žila v Macedonii v Iowě.
Řekla nám, jak to celé začalo.
Už to bylo pár let,
co jsme mluvili osobně s detektivem,
tak jsem byla skeptická.
Když přišel, asi jsem se chovala dost odměřeně,
protože jsem mu moc nevěřila.
Kdy jste ji viděli naposledy?
Neviděli jsme ji od 11. listopadu 2012.
Takže před pár lety.
Krátce poté, co odešla, mi začaly chodit zprávy jako:
„Dostala jsem práci v Kansasu
a dají mi 100 000 dolarů ročně.“
A její syn Max musel bydlet u nás.
Povězte mi, jaká byla, než odešla.
Nezmínila se o nějakých problémech?
Byla unavená, protože hodně pracovala.
Vsadím se, že jsou věci, se kterými se mi nesvěřila,
ale sama před mámou pár věcí tajím.
Ale vždycky zavolala.
Nechápala jsem to. A tehdy jsme nahlásili její zmizení.
Pokud se rozhodla, že už tu nechce být,
je to její volba,
ale ráda bych věděla, jestli je v pořádku,
jestli není nemocná nebo zraněná.
Do případu jsem se zapojil, protože se mi zdál zajímavý.
Po setkání s Nancy... se mi změnil pohled.
Chtěl jsem jí dát odpovědi.
Když jsem otevřel spis,
původní záznamy uváděly, že Cari trpěla bipolární poruchou.
CARI NAHLÁŠENA JAKO NEZVĚSTNÁ PÁTEK, 16. LISTOPADU 2012
CARI JE BIPOLÁRNÍ
Ano, trpěla depresemi.
Předpokládala jsem, že si s sebou vzala léky,
ale neudělala to.
LÉKY NALEZENÉ U CARI DOMA CARI – BIPOLÁRNÍ
Jestli Cari nebrala léky,
mohlo by to vysvětlovat změny v jejím chování
a uchýlení se k obtěžování, esemeskám, stalkingu a tak dál.
Původní vyšetřovatelé dospěli k závěru,
že její zmizení je projevem psychické krize.
Doufala jsem,
že se vrátí.
Přestěhoval jsem se a chtěl začít znovu.
Liz byla pryč.
Tak jsem chtěl zkusit znovu randit.
SEZNAMKY V NEBRASCE
HLEDAT
Registroval jsem se na další seznamce.
MUŽ HLEDÁ ŽENU
VAŠE SPOJENÍ
Založil jsem si pár profilů, chatoval.
Až jsem si začal psát s jednou ženou.
TATÉRKA
Rozuměli jsme si a domluvili se na rande.
Čekal jsem hodinu.
Číšník mi říká: „Nepřišla, co?“
Já na to: „Už to tak bude.“
PŘIJDU, ALE MÁM ZPOŽDĚNÍ
Tak tam ještě chvíli sedím.
A sedím...
sedím...
a sedím.
Když už jsem se zvedal,
zase napsala.
TO JSEM JÁ, CARI
NASER SI
Zvoral jsem to a pustil si Cari zpátky do života.
Jenže tentokrát to bylo ještě horší.
Zničehonic se zaměřila na Amy, mou bývalou.
POČKEJ, AŽ JÍ PODŘÍZNU KRK
Začaly mi chodit zprávy od Cari,
že se mám od Davea držet dál.
KDYBYCH SE TĚ MOHLA ZBAVIT, UDĚLALA BYCH TO
Byla jsem vyděšená.
A pak začaly zprávy zmiňovat i mé děti.
Jednou o víkendu jsme si s dětmi šli hrát do parku.
RYAN JE NA SKLUZAVCE
A TY HOUPEŠ LEXI
Věděla přesně, co děláme.
Přemýšlela jsem, jestli mě takhle sleduje pořád.
Jednou v noci mi Cari napsala,
že se chystá...
podříznout mým dětem ve spánku krk.
Syna jsem našla spát na gauči s baseballovou pálkou.
Vzbudila jsem ho, aby šel do svého pokoje,
a když jsem se ho zeptala, proč spí na gauči,
odpověděl, že nás ochrání.
Lámalo mi to srdce.
Tohle by žádné dítě nemělo zažít.
Sháním pistoli.
Hledáte něco vhodného pro střelbu na terč...
Měl jsem pocit, že je jen otázkou času,
než se někomu něco stane.
Chtěl jsem ochránit svou rodinu.
Tak mi táta sehnal pistoli.
Byl to devítimilimetrový automat Smith & Wesson.
Pojďte dozadu. Sepíšeme to.
Nejsem pistolník. Nechtěl jsem ji nosit u pasu.
Tak jsem ji strčil do šatníku v ložnici.
Dost vysoko, aby na ni nedosáhly děti,
ale na dosah mojí ruky, kdyby byla potřeba.
Netoužil jsem ji použít.
Případ je samá záhada.
Ale nejvíc nás zaujal fakt,
že Cari už dva roky nikdo osobně neviděl ani s ní nemluvil.
E-maily, esemesky a sociální sítě samy o sobě nedokazovaly,
že Cari Farver žije.
Cari ve zprávách zmiňovala, že dává výpověď,
stěhuje se do Kansasu a potřebuje čas.
MACEDONIA – DOMOVNÍ PROHLÍDKA 22. DUBNA 2013
Ale když jsme se podívali na původní fotografie Cariina domu,
všimli jsme si skříně stále plné oblečení.
Měla tam všechny své věci.
Jako by se měla zítra vrátit.
Možná ještě to odpoledne. Nic se nezměnilo.
Měla ustláno, na židli visel kabát.
Nic nenasvědčovalo tomu, že se sbalila a odstěhovala jinam.
CARI – VÝPISY Z BANKY LISTOPAD 2012
Měli jsme její výpisy z banky, kde jsme si všimli dvou transakcí
uskutečněných jen pár dní před jejím zmizením.
Těmi výpisy končily.
A bez peněz se nežije snadno.
Zmizela zrovna, když umíral její otec.
Podle mě by nikdy sama od sebe neodešla, protože na tom byl zle.
Dva, tři týdny po jeho smrti se mi o něm zdál živý sen.
A v tom snu mi řekl:
„Neboj, Nancy, je tu se mnou.”
Pořád vidím jeho obličej.
Ale musela jsem se starat o Maxe,
dát mu stabilní zázemí.
Bylo mu teprve 14.
Asi to byl mateřský instinkt, ale věděla jsem to.
Cari už není mezi námi.
Když se za námi znovu zastavil Jim,
řekla jsem: „Nemyslím, že jen tak odešla.“
Podíval se na mě a říká:
„Taky si nemyslím, že to bylo dobrovolně.“
Objala jsem ho a brečela,
protože nikdo od policie nic takového za celou dobu neřekl.
Cariina možná smrt byla velkým zvratem v případu.
Měli jsme jen samé teorie a spekulace,
ale pokračovali jsme v pátrání.
Jen jsme to začali řešit jako případnou vraždu.
Věděli jsme, že Daveovi a Liz chodí výhružné e-maily
a textové zprávy od Cari už léta.
CARI – E-MAILY DAVEOVI
Ale pokud byla Cari mrtvá, zjevně je nepsala ona.
Abychom zjistili, co je s Cari,
museli jsme zjistit, kdo je posílá.
Potřebovali jsme ajťáka.
Vteřinku.
Mám Soylent,
kterej obsahuje kofein, kafe, který obsahuje kofein,
a zbytky mýho předchozího kafe, který obsahuje kofein.
Tony Kava pracoval pro naše IT oddělení
a taky dobrovolničil jako zástupce šerifa.
Soylent.
Co je to Soylent?
Nerdi to pijou místo jídla.
Většinou vypiju dva, tři denně
a k tomu si dám trochu hummusu.
Jako záložní zástupce
dostával Tony dolar ročně za pomoc s digitálním forenzním vyšetřováním.
Nevím, jestli je to jasné, ale taky jsem na spektru.
Což dává smysl, když vám říkám,
že každý den jím a piju to samé.
Řekl bych, že to pomáhá při vyšetřování.
Případ Cari Farver obsahoval stovky tisíc e-mailů
a textových zpráv.
Přes dva roky digitálních důkazů.
Kdybychom našli zdroj zpráv,
mohli bychom odkrýt Cariin osud.
Každý počítač na internetu má IP adresu.
ZOBRAZIT ZDROJ
Je to zkratka pro internetový protokol.
Je to jako adresa vašeho domu, jen u počítače.
Takže když zjistíme IP adresu zařízení, ze kterého odešly e-maily nebo SMS,
mohli bychom vystopovat jeho přesnou polohu.
Ale ten, kdo zprávy posílal,
zjevně používal různé služby, aby svou skutečnou IP adresu skryl.
VPN, proxy, někdy i Wi-Fi sítě v McDonaldech.
Byl jsem si jistý, že tam někde je IP adresa,
která nám pomůže případ vyřešit.
Řešením bylo potřebný program napsat.
Nazval jsem ho Dex.
Jakmile byl hotový, začal jsem mu pokládat otázky.
Snažil jsem se v tom chaosu záznamů najít vzorec.
Měli jsme miliony IP adres.
„Kolik z nich je jedinečných?“
Tím se to zúžilo na 13 000.
Zadal jsem další parametr.
„Ukaž mi deset nejčastějších adres, které se objevují napříč případem.“
Z deseti nejčastějších IP adres
bylo osm VPN služeb. Ty nám moc platné nebyly.
Ale ta úplně nejčastější...
Ta nejčastější byla 174.71.6.113.
Tahle IP adresa byla spojena s domem v Council Bluffs v Iowě.
Dům patřil muži jménem Todd Butterbaugh.
To byl obrovský šok...
POZICE: SPRÁVCE SÍTĚ
...Todd pracuje na okrese
a já jsem jeho šéf.
To byla samozřejmě nepříjemná situace.
Prvním krokem bylo schovat složku případu,
protože jako IT technik máte k záznamům přístup.
Zároveň jsme museli přistoupit k domovní prohlídce.
Podezírali jsme Todda.
Byl ajťák
a případ byl převážně digitálního charakteru.
Ale zeptali jsme se, jestli nebydlí s někým,
kdo používá jeho Wi-Fi.
Prozradil nám, že se příležitostně vídá s jednou ženou.
TODDŮV DŮM
Bydlela u Todda od doby, co jí vyhořel dům.
Toddova přítelkyně, s kterou žil,
se jmenovala Liz Golyar.
Spadla mi brada.
Případ vmžiku nabral úplně jiný směr.
Todd nám řekl, že Liz Golyar používala jeho Wi-Fi celá léta.
Když jsme poskládali digitální důkazy ze všech e-mailových účtů a podobně,
bylo jasné, že vše ukazuje na Liz.
Všechno nasvědčovalo tomu, že se Liz vydávala za Cari
od chvíle, kdy Cari zmizela.
Každá zpráva, kterou Dave, Liz, Nancy a Max obdrželi,
pocházela přímo od Liz.
Věřili jsme, že je Liz oběť.
Ale nebylo to tak.
Liz byla náš stalker.
Policisté mi řekli, že za tím vším stojí Liz.
Nemohl jsem tomu uvěřit.
Odešel jsem dozadu do dílny ke svojí skříňce,
opřel se o ni začal brečet.
Snažil se v duchu rozpomenout na detaily
a poslepovat je.
Nebyla to Cari, kdo postával u mého domu a psal mi.
Nebyla to Cari, kdo mi poškrábal auto,
podpálil Lizin dům
a rozbil mi okna.
Celou tu dobu mě stalkovala Liz.
Vyrazilo mi to dech.
Netrvalo mi dlouho
dát si jedna a jedna dohromady
a dojít k závěru, že Cari je pravděpodobně mrtvá,
což bylo velký sousto.
Zdrtilo mě to.
ZÁKAZ VSTUPU
V tu chvíli jsme z Cariina zmizení
podezírali Liz.
Ale mohli jsme dokázat jen to, že se za ni vydávala.
Víc nic.
Nevěděli jsme, co s Cari je.
Nemohli jsme dokázat, že za tím je Liz, a tím pádem ji ani zatknout.
Ale stala se hlavní podezřelou.
Nastal čas podívat se na všechny shromážděné důkazy
zcela jinou optikou.
Původní vyšetřovatelé měli za to, že je Liz obětí.
Tak měsíc a půl po Cariině zmizení provedli zálohu Lizina telefonu.
Při procházení stažených dat
jsem našel něco, co vyšetřovatelům uniklo.
Fotku Cariina auta
pořízenou na Štědrý den roku 2012.
NESROVNALOST V DATECH!
Ze spisu vyplývá,
že policie našla auto až 8. ledna.
Ta fotka naznačuje, že Liz o autě celou dobu věděla.
Tato skutečnost odhalila zcela nový aspekt vyšetřování.
CARI – OHLEDÁNÍ AUTA 8. LEDNA 2013
Po nálezu v lednu 2013
bylo vozidlo ohledáno.
Při procházení zprávy jsem zjistil, že v něm našli otisk prstu.
Byl nalezen uvnitř vozidla
na krabičce od mentolek na středové konzoli.
Okamžitě jsme ho porovnali s Lizinými otisky.
Shoda. Otisk na mentolkách patřil jí.
To byl jasný důkaz, že Liz byla v Cariině autě
před 8. lednem, kdy jsme vozidlo našli.
Byl to obrovský zlom,
ale zároveň nám to nezodpovědělo,
co s Cari je nebo kde se nachází.
V tu chvíli bylo v sázce hodně,
protože jsme nevěděli, čeho všeho je Liz schopná.
Při pátrání po dalších důkazech
jsme Liz nainstalovali do auta sledovací zařízení.
Neustále jsme sledovali její polohu.
Zjistili jsme, že denně krouží kolem Amyina domu.
Tehdy jsme začali mít velké obavy o Amyino bezpečí.
V neděli večer jsem zajel navštívit děti.
Domů jsem se vrátil asi kolem půl deváté večer.
Šel jsem se převléct do ložnice.
Jakmile jsem otevřel skříň, všiml jsem si, že někdo manipuloval s mou pistolí.
Byla pryč.
Nebyla tam.
Hrklo ve mně. Říkám si: „A kurva.“
Tísňová linka. Kde se nacházíte?
Postřelili mě.
Dobře. A kde jste?
Jsem v parku u policejní stanice.
V noci 5. prosince 2015
jsem řídil dopravu u betlému.
Do toho slyším z vysílačky,
že se v Big Lake Park střílelo.
Dobře. Jak moc krvácíte?
Boty a nohy mám celé od krve.
Dobře. Je útočník pořád poblíž?
Myslím, že ne. Utekl.
Postřelená žena v Big Lake Park.
Když jsem to slyšel, krve by se ve mně nedořezal.
Okamžitě. Byl jsem přesvědčený,
že tou postřelenou je Daveova bývalá žena Amy.
- Znáte pachatele? - Ne.
- Víte, jestli to byl muž nebo žena? - Žena.
Později jsem se v novinách dočetl,
že ta postřelená se jmenuje Liz Golyar.
Hlavou se nám honilo:
„Kdo by chtěl zastřelit Liz?“
Šok a obavy ze střelby v místním parku.
Policie zatím nedopadla ženu, která postřelila jinou ženu do nohy.
Okolnosti se zdají zvláštní.
Slyšela jsem: „Otevřete, policie.“
Otevřela jsem dveře.
Mířili na mě dva policisté.
Byla jsem vyděšená.
„Co bude s dětma?
Zavřou mě?“
Jakmile se zotavila ze zranění,
pozvali jsme Liz na stanici k výslechu.
Jsem detektiv Doty, pracuju tady na stanici.
Jsem obeznámen s událostmi v Big Lake.
- Dobře. - Četl jsem policejní zprávu.
Za hlavní podezřelou byla označena Amy.
Vůbec by mě to nepřekvapilo.
Ve skutečnosti jsem Amy nepodezíral.
Znělo to šíleně, ale měli jsme podezření, že se postřelila sama.
Věřili jsme, že ukradla Daveovu pistoli
a pak se s ní postřelila.
Postřelili mě do nohy.
Zdálo se, že to chce na Amy hodit.
Nejen tu střelbu, ale taky Cariinu vraždu.
Vím, že jste se s Amy neměly v lásce.
Neměla mě ráda stejně jako Cari.
- Zmínila někdy... - Sama to Daveovi řekla.
A mně taky.
Co říkala ohledně Cari?
Pořád vykládala, jak z ní chce vymlátit duši.
Věděli jsme, o co se Liz snaží, a hráli tu hru s ní.
Tak si říkám,
že jestli si troufla na to, aby postřelila vás,
klidně se mohla odhodlat udělat něco Cari.
Doufali jsme, že když zvětří, že chceme zavřít Amy,
bude se moct přetrhnout s pomocí.
A pak jsme to chtěli použít proti ní, aby se sama chytila do pasti.
Když se zamyslíte...
Pokusila se vás v minulosti Amy kontaktovat?
Nevíte o nějakých výhrůžkách? Vážnějších než jen:
„Dám Cari ránu.“
Jestli vám vyhrožovala
nebo jestli někdy naznačovala, co chce udělat Cari...
Dost by mi pomohlo, kdybychom měli důkaz.
Měli bychom ji pak z čeho obvinit.
Doufali jsme, že Liz začne psát sama sobě jako Amy.
A že získáme dost důkazů,
abychom dokázali, že to všechno udělala Liz.
Liz si myslela, že je chytřejší,
zatímco nám pomalu sedala na lep.
KOMU: LIZ GOLYAR PŘEDMĚT: CARI
POSTŘELILA JSEM TĚ V BIG LAKE PARK, PROTOŽE NEDÁŠ DAVEOVI POKOJ
Pár dní po výslechu nám Liz poslala několik zpráv od Amy.
DORUČENÁ POŠTA – 1
„Postřelila jsem tě v Big Lake Park, protože nedáš Daveovi pokoj.“
Věděli jsme, že Liz píše sama sobě
Amyiným jménem.
To byl dobrý začátek,
ale věděl jsem, že potřebujeme další podrobnosti o osudu Cari.
Vím, že policie nemohla Liz jen tak zatknout,
protože neměla dostatek důkazů.
Ale mně, dětem i Amy hrozilo nebezpečí.
Nevěděli jsme, co bude. Připravovali jsme se, že to bude šílený.
Jestli se dokázala střelit, čeho všeho je schopná?
Byla jsem strachy bez sebe.
Panovaly obavy o Amy a její děti,
tak jsem sestavil plán.
Zavolal jsem Daveovi a konverzaci si nahrál.
Řeknu vám to jako otec otci, chlap chlapovi.
Snažil bych se být dětem za každou cenu nablízku.
Být vámi, nastěhuju se k Amy.
Dobře.
No a co, že bych musel bydlet s bejvalkou,
hlavně, aby byly moje děti v bezpečí.
Dobře. Dám na vás.
SLEDOVACÍ SYSTÉM VOZIDLA AMYIN DŮM
Měl můj plán postranní motiv?
Ano.
Věděli jsme, že jakmile Liz zjistí,
že se Dave nastěhoval k Amy,
nevydrží na to nijak nereagovat.
Detektiv Doty.
Jo.
- S kým mluvím? - Tady Liz.
Liz, co se děje?
Pořád jste ji nezatkli. Postřelí člověka,
dalšího zabije a pak si k sobě nastěhuje Davea.
A doteď si klidně běhá po svobodě a vy ji nezatknete.
Mám svázané ruce, když nám Amy nechce nic říct.
- Jste tam ještě? - Jo.
Pokud vám prozradí další detaily,
budeme se mít o co opřít.
Dobře.
Dobře. Nashle.
Ten telefonát s Jimem přinesl průlom.
Plán fungoval.
Ta noc byla zlomová.
Liz nám začala přeposílat další zprávy od Amy.
ŘÍDILA JSEM AUTO BLÁZNIVÝ CARI
Ale tentokrát nás zahrnula podrobnostmi o vraždě Cari.
Jako by to byl vrahův popis toho, co provedl.
BODLA JSEM JI DO BŘICHA A VYČISTILA AUTO
ODCHÁZEL Z NÍ ŽIVOT
Věděli jsme, že to není Amy.
Věděli jsme, že e-maily píše Liz pod jejím jménem.
Popisovala, jak zaparkovala na opuštěném parkovišti,
zakryla Cari plachtou a spálila ji.
Jako detektivové jsme měli radost,
že jsme po letech dřiny nejspíš získali potřebné důkazy.
Ale zároveň
se člověku z popisu dělalo zle.
NACPALA JSEM JI DO PYTLŮ NA ODPADKY
DO NEDALEKÉHO KONTEJNERU
Pokud byla pravdivá,
byly ta zpověď zásadním zlomem.
Do té doby jsme netušili, co se Cari stalo.
Podezírali jsme Liz, ale netušili jsme, co provedla.
Leitmotivem všech e-mailů
byl útok nožem, který se měl odehrát v Cariině autě.
To nás navedlo zpět k autu,
ovšem tentokrát jsme hledali stopy krve.
Ohledali jsme vůz za pomoci činidla.
Postříkali jsme úplně celý interiér.
Když se tento roztok setká s krví, pod ultrafialovým světlem září.
Svítili jsme na sedadla řidiče i spolujezdce,
na zadní sedadla
i do kufru.
Nikde nic.
Nikdy žádné stopy krve.
Ale bylo to Cariino auto.
Je dost pravděpodobné, že řídila, když ji pobodali.
Tak jsem stáhl potah ze sedadla řidiče
a nic pod ním nebylo. Jen obyčejný molitan.
Pak jsem to samé udělal se sedadlem spolujezdce.
A pod potahem byla velká rudá skvrna.
„Asi máme místo činu.“
- S kým pojedeš? S Ambrosem? - Jo, s ním.
Volal mi detektiv Avis a povídá:
„Chceme vám říct, že jsme ji zatkli.“
V tu chvíli se mi neskutečně ulevilo.
Ale ne úplně.
Čtyři roky žil člověk ve strachu. Jen tak nepřepnete.
Tak to prostě chodí.
VYHRAZENO PRO VOZY POLICIE
Přivedli jsme vás sem,
protože nám musíte zodpovědět spoustu otázek.
Viděla jste někdy Cariino auto?
- Viděla jste ho? - Ne.
V mobilu jste ho měla vyfocené.
Včetně poznávačky.
- Nikdy jsem ho neviděla. - Seděla jste v něm.
- Řídila jste ho. - Ne.
Nikdy jsem v tom autě neseděla.
Ani jsem ho nikdy neviděla. Nikdy.
- Našli jsme v něm vaše otisky. - Fakt ne.
Nelžu. Nikdy jsem u něj nebyla. Nikdy jsem ho ani neviděla.
Je potřeba, abyste se pořádně zamyslela
nad tím, o co se teď snažíte.
Budete tu sedět a litovat svého konání, nebo budete dělat, že se nic nestalo?
Protože teď po čtyřech dlouhých letech
chce rodina odpovědi.
Celé roky.
někdo posílal e-maily pod fiktivními účty na Cariino jméno.
Ale na čí dům ukázaly IP adresy?
Na váš.
Proč jste ty e-maily psala?
Já žádný e-maily nepsala.
Jsou od vás.
Ne, nejsou.
Nenechám se obviňovat z něčeho, co jsem neudělala.
Všechno ukazuje na vás.
Už nic neřeknu. Chci právníka.
Máme čerstvé informace, že došlo k zatčení.
Golyar byla obviněna z vraždy prvního stupně
a převezena do vězení v Pottawattamie.
Zatčením Liz ale vyšetřování neskončilo.
Čekal nás náročný soud.
Potřebovali jsme šikovné žalobce, aby nám pomohli.
Takhle na první pohled
mi to celé přišlo přitažené za vlasy.
Přemýšlela jsem,
jak přesvědčím soudce, aby uvěřil, že to tak skutečně bylo.
FOTKU POSLALA CARI
Ta žena si poškrábala vlastní auto, probodala si vlastní oblečení.
Dokonce si podpálila vlastní dům.
Jaký normální člověk se sám střelí do nohy?
16. LISTOPADU 2012
Ale největším problémem bylo,
jak dokázat vraždu bez těla?
Museli jsme dokázat, že je Cari mrtvá
a že to byla Liz, kdo ji zabil.
Bylo to náročné. Pracovali jsme ve dne v noci
a hledali pádný důkaz, že je Cari mrtvá.
S Avisem jsme nenechali kámen na kameni.
Hledali jsme cokoli, co by nám mohlo s případem pomoct.
Bylo to vyčerpávající.
Občas jsme pracovali i 16 hodin denně.
Procházeli jsme všechny esemesky, co jsme viděli už tisíckrát,
jestli nám něco neuniklo.
Procházeli jsme všechny maily a účty, abychom nic nepřehlédli.
Ničilo mi to život.
S manželkou nám to neklapalo.
Věděl jsem, že jako táta nestojím za nic, což mi lámalo srdce.
Rok předtím, než jsem začal pracovat na případu,
mi diagnostikovali nádor na mozku.
Když se vyšetřování začalo konečně hýbat,
nádor se zvětšil a já musel na operaci.
Tak jsem se zeptal,
jestli ta operace bude mít vliv na mou práci.
Odpověděli mi, že ano.
Řekl jsem, že na operaci půjdu, až ten případ uzavřeme.
Oba jsme do toho dávali všechno.
Doufali jsme, že najdeme chybějící dílek skládačky.
Šli jsme za všemi zúčastněnými, jestli náhodou na něco nezapomněli.
Davea jsme vyslýchali snad asi potřinácté.
Na odchodu se najednou zastavili.
Kava se na mě otočil a jen tak mimochodem řekl...
„Nemáte tu náhodou nějakou elektroniku
z listopadu a prosince 2012, na kterou se můžeme podívat?
Co jste nám nedal?“
Šel jsem do skladu a trochu se v něm prohrabal.
A našel jsem starý tablet.
Byl pohřbený hluboko, celý zaprášený a vybitý do mrtva.
Nebylo na něm nic zajímavého, ale obsahoval paměťovou kartu.
Obsahoval totiž micro SD kartu.
Když jsem ji ověřoval...
Nebyly na ní žádné soubory.
Nic na ní nebylo. Jako by ji vymazali.
Ale můžeme jít do hloubky
a najít i vymazané informace. Tak jsem to udělal.
A pak najednou...
jsem tam našel asi 11 000 miniaturních fotografií.
Když jsem je procházel, zjistil jsem, že je na nich spousta Liziných selfíček.
Lizino selfíčko.
A další.
Rozbušilo se mi srdce.
Podle dat na fotkách jsme zjistili,
že je to SD karta z Lizina mobilu.
Z dob, kdy zmizela Cari.
To bylo zásadní.
Začal jsem ty tisíce fotek procházet.
Hledal jsem jakékoli informace z roku 2012,
které by nám mohly pomoct s případem.
Z těch tisíců fotek
mě zaujala jedna.
Myslel jsem, že je to palisandr.
Nečekal jsem, že to bude souviset s případem,
ale ta podivná fotka mě zaujala.
Když jsem ji zkoumal z různých úhlů,
došlo mi, že to vypadá jako noha.
Nejsem patolog, ale mám doma učebnici anatomie,
tak jsem si pro ni došel.
Je v ní nákres ukazující,
kudy přesně vedou na noze žíly.
Po smrti dochází k žilnímu mramorování,
kdy začnou být všechny tyhle žíly vidět.
A najednou mi došlo,
že se dívám na fotku mrtvoly.
Mohla by to být noha Cari.
O víkendu Dne prezidentů mi zazvonil telefon.
Člověk se musel pořádně podívat.
Ale měli jsme naději, že bychom mohli předložit soudu další důkaz.
Díky tetování jsme mohli dokázat,
že je to Cariina noha.
Zavolali jsme Nancy,
abychom se zeptali, jestli měla Cari tetování.
Odpověděla, že ano.
Cari měla tetování na noze.
Byl to čínský symbol pro „matku“.
Dnes stanula před soudem žena souzená za vraždu.
Podle obžaloby se milostný trojúhelník stal osudným,
ale obhajoba tvrdí, že k vraždě možná ani nedošlo.
První den soudu jsem byla trochu nervózní.
Bylo jasné, že to bude náročné.
Nejen, že jsme museli dokázat, že je Cari mrtvá,
ale i to, jak ji zabili,
a že to bylo celé předem promyšlené.
To byla asi největší výzva.
Je to bizarní a zvrácený případ osudové přitažlivosti.
Až do soudu jsem nevěděla, co se Cari stalo.
Ctihodnosti, Cari je bezpochybně mrtvá.
A podle důkazů byla zabita v Omaze.
Kéž by tomu tak nebylo.
Musela jsem si vyslechnout, že Cari ubodali. Bylo to...
Je to moje dítě...
S tímhle se člověk nikdy...
Je to jak zlý sen.
Ty fotky jsou trofeje.
Zaznamenala si ten ohavný čin,
jako by oslavovala svůj úspěch.
Varovali mě, co nás čeká.
Ale nikdo vás nepřipraví na to,
jaké to je slyšet, že vaši dceru rozřezali
a...
odhodili.
Od 13. listopadu 2012 tu ženu
žádný člověk na světě neviděl ani neslyšel.
Nedá mi to spát.
Nejhorší je čekání na verdikt. Moc se nevyspíte.
Procházíte si důkazy, jestli jste zmínili všechno.
Když jsem přišla do soudní síně, panovalo tam velké napětí.
Byla tam média a rodina.
Čekali jsme na soudce.
Částečně jsem doufal,
že je o její vině předem rozhodnuto,
ale všichni jsme se báli, že se klidně může stát,
že ji pustí.
V sázce bylo hodně.
Pokud bude Liz shledána nevinnou, neočistí Cariino jméno.
Nad Nancy, Maxem a celou rodinou bude navždycky viset stín.
Vstal jsem. Pamatuju si,
jak se mi nervozitou úplně klepaly ruce.
Po pečlivém zvážení důkazů se soud rozhodl dát za pravdu
tvrzení obhajoby,
že stát nepředložil dostatečné důkazy, protože tělo Cari Farver nebylo nalezeno...
Krve by se ve mně nedořezal.
Podle toho, co říkal,
to znělo, že ji nakonec neodsoudí.
...ale tato skutečnost byla překonána množstvím důkazů
předložených v průběhu přelíčení státem.
Ale pak najednou začal mluvit jinak.
Cari Farver nezmizela dobrovolně
a nepropadla se do země.
Bohužel ji zavraždili.
Soud shledal nade vší pochybnost,
že obžalovaná úmyslně zabila Cari Farver
a celý čin si předem naplánovala
přibližně kolem 13. listopadu 2012
v okrese Douglas v Nebrasce.
Všichni členové rodiny plakali a objímali se.
Bylo mi Nancy a Maxe moc líto,
protože přišli o dceru a matku.
Už jim ji nikdy nevrátíme.
Ale aspoň trochu jsme pomohli
očistit v té malé komunitě její pověst.
Lidé si mysleli, že Cari zešílela.
Což muselo rodinu hrozně mrzet a trápit.
Během vyšetřování jsme se s Nancy a Maxem sblížili.
Ještě zatlač...
A taky jsme pořádně poznali Cari.
Panečku.
Snaž se, mami.
Tak jo, jdeme.
Počkej. Musím ji dostat ven. Vidíš?
Viděli jsme, že byla skvělá matka.
Koukej.
Byla to slušná žena.
- A jéje! - On to...
- Ale zvládnul to. - Tak jo.
Proboha.
Musíš... Vypni ho.
Žena, se kterou jsem chodil, měla cíle.
Byla usměvavá a chtěla něco dokázat.
Jen se snažila v tomhle světě prosadit.
Je mi moc líto, co se stalo.
Kdybych Cari nepotkal, Liz by ji neznala
a nic by se nestalo.
Vědět, že si mám vybrat mezi tímhle,
nebo říct Cari, že nemám zájem, rozhodně bych ji odmítnul.
Ale takhle si člověk vybírat nemůže.
No jo.
Který jsou moje?
- Šest až deset. - To nevypadá dobře.
Tady je desítka.
Vůbec nic z toho se mi nelíbí.
- Tak je tref všechny. - Asi jo.
Budu navždycky zavázaná
Jimu Dotymu,
Ryanu Avisovi
a Tonymu Kavovi.
- Už zase já? - Ty to fakt neumíš hrát.
Viděl jsem, jak na to.
Tak jo.
Zachránili mi zdravý rozum.
A...
vždycky je budu mít ráda.
Odvádí skvělou práci.
Nebýt nich, doteď bych netušila, co se jí stalo.
LIZ GOLYAR BYLA ODSOUZENA NA DOŽIVOTÍ
BEZ MOŽNOSTI PODMÍNEČNÉHO PROPUŠTĚNÍ
Překlad titulků: Anna Farrow