Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫אני לא מרגיש חף מפשע בכל זה.‬
‫הרבה דברים רעים קרו לאנשים טובים...‬
‫- התאמה -‬
‫בגלל סדרה של אירועים שאני עומד במרכזה.‬
‫מוקד חירום. מה כתובת מקרה החירום?‬
‫ירו בי. אוי לא!‬
‫התובעים טוענים שמשולש אהבה הפך לקטלני.‬
‫- זונה -‬
‫מכל התיקים שטיפלתי בהם אי פעם,‬ ‫זה התיק הכי מוזר ומעוות.‬
‫ההגנה טוענת שאולי אפילו לא התרחש רצח.‬
‫הייתי אובססיבי לגבי התיק, כולנו היינו.‬
‫אבל ידענו שזה יהיה מאבק קשה.‬
‫לא הייתה לנו גופה, לא היה לנו נשק,‬
‫בקושי הייתה לנו זירת פשע.‬
‫אלה הדברים שיש בכל משפט רצח.‬
‫חשבתי שראיתי כבר הכול.‬ ‫לא ראיתי שום דבר כזה.‬
‫פחדתי לשלום הילדים שלי.‬
‫האדם שאנחנו מתמודדים איתו מפחיד.‬ ‫מי יודע למה הוא מסוגל?‬
‫המילה האחת שעולה לי בראש היא "מפלצת".‬
‫- מאהבת -‬
‫- מטרידנית -‬
‫- מאהבת, מטרידנית, רוצחת -‬
‫זה כנראה היה בשנת 2000.‬
‫עבדתי כמכונאי בתחנת משאיות.‬
‫יום אחד, אישה בלונדינית ונאה‬ ‫התחילה לעבוד שם.‬
‫הוא הזמין אותי לדייט באופן קצת נבוך.‬
‫החנוניות שלו די משכה אותי.‬
‫מצאתי את עצמי מתאהבת בו מהר מאוד.‬
‫לפני ששמנו לב, היה לנו הכול‬ ‫חוץ מהבית בפרברים.‬
‫אז זה היה החלום האמריקאי.‬
‫כמעט.‬
‫דייב עבד בימים ואני עבדתי בלילות,‬ ‫אז לא התראינו הרבה,‬
‫ואני חושבת שאז בעצם התחלנו להתרחק זה מזה.‬
‫פשוט כבר לא היינו מאושרים יחד,‬
‫וכנראה הגיע הזמן להיפרד.‬
‫החלטתי שאני מוכנה לחזור הביתה,‬
‫והתכוונתי לקחת איתי את הילדים.‬
‫לא היה בי שום חלק‬ ‫שלא התכוון לטפל בילדים שלי,‬
‫כך שפרודים או לא,‬ ‫היינו צריכים לגור באותו מקום.‬
‫ככה יצא שעברתי לאומהה, נברסקה.‬
‫אבל לא היה לי מושג מה לעזאזל מחכה לי.‬
‫- נברסקה... החיים הטובים‬ ‫ביתן של חגיגות ארבור דיי -‬
‫התחלתי מחדש כרווק.‬
‫זה קצת בודד במקום חדש‬ ‫שבו אתה לא מכיר אף אחד.‬
‫אז התקבלתי לעבודה בתעשיית הרכב,‬ ‫כמכונאי, כי זה המקצוע שלי.‬
‫מצאתי דירת חדר, היא הייתה די נחמדה.‬
‫הייתי פרוע וחופשי בגיל 35,‬ ‫והייתי נחוש ליהנות מזה.‬
‫- דייטינג -‬
‫- חיפוש -‬
‫- "הרבה דגים" -‬
‫"הרבה דגים". זה האתר‬ ‫שכולם השתמשו בו, כפי הנראה.‬
‫בהחלט לא חיפשתי משהו רציני.‬
‫- מאיה36‬ ‫בת 36, נקבה -‬
‫- מחפש לכייף. -‬
‫- פרסם פרופיל -‬
‫אז הייתי די נרגש בשלב הזה.‬
‫- מתאים אותך ל-10654 נשים -‬
‫- יש לך 0 התאמות. -‬
‫אפס, כלום, נאדה.‬
‫אני כל כך גרוע‬ ‫שאף אחת לא רוצה לדבר איתי?‬
‫כמה ימים לאחר מכן...‬
‫- שם משתמש - דייבק‬ ‫סיסמה -‬
‫הסתכלתי שוב, ו...‬
‫- התאמות - אפס‬ ‫דואר נכנס - חדש -‬
‫אז ליז נכנסה לחיי.‬
‫- ליז גו1יאר - 34‬ ‫אומהה -‬
‫היא נראתה מגניבה, לא יומרנית.‬
‫הייתה לה חברת ניקיון.‬
‫ברור שהיא אהבה חיות.‬
‫היו לה שני כלבים, חתול‬
‫ונחש גדול.‬
‫הסתבר שהיה לנו הרבה במשותף.‬
‫שנינו אהבנו מדע בדיוני,‬ ‫סרטי פעולה, הבי מטאל.‬
‫היא אהבה אופנועים, לי היה אופנוע.‬ ‫זה היה שידוך משמיים.‬
‫- שני ילדים‬ ‫סטרייטית -‬
‫לשנינו היו בן ובת.‬
‫שנינו היינו בודדים.‬
‫זה היה הדייט האמיתי הראשון שלי‬ ‫מזה שנים רבות.‬
‫הייתי די לחוץ,‬
‫אבל ממש הסתדרנו.‬
‫היא הייתה מאוד חייכנית, אנרגטית.‬
‫מלאת חיים.‬
‫היינו הולכים למרכז העיר ומבלים בברים.‬
‫עבר הרבה זמן בשבילי,‬ ‫וברגע שקיבלתי אור ירוק, הייתי בעניין.‬
‫זה היה בדיוק השילוב הנכון.‬
‫עדיין היה לי מרחב אישי,‬
‫אבל הייתה מישהי בסביבה‬ ‫כשרציתי לפטפט או לבלות.‬
‫הייתי אומר שזה בדיוק‬ ‫מה שהייתי צריך באותו זמן בחיי.‬
‫כבר בדייט הראשון שלנו‬
‫הבהרתי לליז‬
‫שבשום אופן לא אהיה מחויב‬ ‫למערכת יחסים רצינית.‬
‫ואז יום אחד...‬
‫קארי פרבר נכנסה לחיי.‬
‫המחשבה הראשונה שלי הייתה,‬ ‫"בחיי, היא נראית טוב."‬
‫היי! אתה נראה כמו מכונאי רכב.‬
‫נראה כמו, אבל...‬
‫פשוט חייכנו זה לזה.‬
‫אתה עסוק,‬ ‫או שתוכל להעיף מבט במכונית שלי?‬
‫כן, בטח. אני יכול.‬
‫היא הייתה לקוחה, אני הייתי המנהל, זהו.‬
‫כל מכונית היא קצת...‬
‫חשבתי שלא אראה אותה שוב.‬
‫בסדר, תודה רבה.‬
‫שבועיים לאחר מכן‬
‫עברתי על הפרופילים באתר ההיכרויות,‬
‫ונתקלתי באחד שזיהיתי לגמרי.‬
‫- קארי פרבר - גיל: 37‬ ‫מסדוניה, איווה -‬
‫זו הייתה הבחורה מהמוסך‬ ‫מלפני שבועיים, קארי פרבר.‬
‫וכמובן, יצרתי קשר.‬
‫- התאמה‬ ‫שלח הודעה -‬
‫"היי, אני מכיר אותך."‬
‫היא שלחה לי הודעה ואמרה,‬ ‫"גם אני מכירה אותך", וזהו זה.‬
‫הדייט הראשון היה די טוב.‬
‫היא סיפרה לי קצת על החיים שלה.‬
‫היא גדלה באזור בעיירה קטנה.‬
‫היא ילדה ילד כשהייתה צעירה למדי.‬
‫אבל חזרה לקולג' כדי ללמוד.‬
‫הייתה לה קריירה.‬
‫מחשבים היו הקטע שלה.‬
‫המרץ שלה והדחף שלה‬ ‫בהחלט הראו שהיא מישהי שונה‬
‫משאר הנשים שפגשתי.‬
‫היא הייתה חכמה וסקסית, לגמרי לא בליגה שלי.‬
‫אבל שאלתי אם היא רוצה לבוא לדירה שלי,‬ ‫והיא אמרה "בטח".‬
‫אפילו לא הורדנו את המעילים,‬
‫וכבר היה מישהו בחוץ.‬
‫זאת הייתה ליז.‬
‫היא אמרה, "אני צריכה‬ ‫להוציא משהו מהדירה שלך."‬
‫זה היה ממש בעייתי.‬
‫הסברתי לקארי מה קורה.‬
‫לנהל את השיחה הזאת, כן, זה היה ממש מביך.‬
‫קארי וליז יצרו קשר עין‬ ‫למשך אולי שלוש שניות.‬
‫אחרי שליז יצאה מהדירה,‬
‫התקשרתי לקארי והיא אמרה,‬ ‫"אני כבר בחצי הדרך הביתה.‬
‫"אולי פשוט תבוא אליי?"‬
‫היא גרה במסדוניה,‬ ‫שהיא עיירה זעירה מעבר לגבול, באיווה.‬
‫כשהגעתי לשם, היא אמרה,‬ ‫"תקשיב, אנחנו לא בזוגיות,‬
‫"אנחנו לא מונוגמיים,‬ ‫אנחנו לא מתחתנים. זה רק לכיף."‬
‫וחשבתי, "אלוהים. ברצינות?"‬
‫כן! אני בעניין.‬
‫קארי עבדה במרחק שלושה רחובות מהדירה שלי,‬
‫אז מיד התחלנו לבלות המון זמן ביחד.‬
‫היא נשארה הרבה לילות,‬ ‫אבל זה לא היה רק סקס.‬
‫בילינו הרבה זמן רק בדיבורים.‬
‫וכמובן, שמחתי שהיא איתי.‬
‫ואז בוקר אחד קמתי בשש כדי ללכת לעבודה.‬
‫נתתי לה נשיקה קטנה, יצאתי מהבית.‬
‫לא ידעתי בזמנו,‬
‫אבל היום הזה עמד לשנות את חיי לנצח.‬
‫בסביבות עשר, עשר וחצי,‬
‫קיבלתי הודעת טקסט מקארי.‬
‫- היי, אנחנו צריכים לעבור לגור יחד -‬
‫וחשבתי, "אנחנו מתראים רק שבועיים.‬
‫"כן, זה חזק וטוב, אבל עברו רק שבועיים."‬
‫- חשבתי שדיברנו על זה -‬
‫הרגשתי שברגע שלחצתי על "שלח"‬
‫קיבלתי מטח של הודעות בחזרה.‬
‫- בסדר לך תזדיין -‬
‫- הרסת את חיי -‬
‫- לא רוצה לראות אותך שוב -‬
‫זה היה הלם מוחלט.‬
‫היה בינינו קשר,‬ ‫אבל לא ניסינו להפוך אותו לרציני.‬
‫חשבתי, "לא משנה כמה טוב‬ ‫אתה מסתדר עם מישהי,‬
‫"אתה לא באמת יודע מי היא."‬
‫כשחזרתי הביתה בזמן ארוחת הצהריים,‬ ‫לא היה זכר לקארי.‬
‫התיקים שלה ומברשת השיניים שלה נעלמו,‬ ‫היא נעלמה.‬
‫הרגשתי קצת עצוב שזה לא הסתדר,‬
‫אבל ניסיתי להמשיך בחיי כאילו כלום לא קרה.‬
‫- בית הקפה של הרולד -‬
‫לא שמעתי מקארי במשך כמה ימים,‬
‫ואז פתאום, התחלתי לקבל ממנה שוב הודעות.‬
‫- אתה בן זונה -‬
‫- אהרוס את מה שחשוב לך -‬
‫ההודעות התחילו לאט,‬
‫אבל הן התגברו.‬
‫- חייך ייהרסו -‬
‫מרושעות יותר, גסות יותר...‬
‫- כי הרסת את שלי -‬
‫מאיימות יותר ככל שחלף הזמן.‬
‫למה שהיא תטריד אותי? פשוט לא הבנתי.‬
‫- מסדוניה -‬
‫באותה תקופה,‬
‫קארי הייתה אישה עצמאית מאוד.‬
‫היא הייתה אומרת לך את דעתה.‬
‫- ננסי רייני‬ ‫אימא של קארי -‬
‫ידעתי שהיא פגשה מישהו.‬
‫זו הייתה מערכת יחסים חדשה,‬
‫ואלה תמיד מעניינות בהתחלה.‬
‫הוא גר במרחק כמה רחובות בלבד‬ ‫מהמקום שבו היא עבדה, וזה עזר,‬
‫והיא יכלה ללון שם.‬
‫אז לא חשבתי יותר מדי‬ ‫על העובדה שלא דיברתי איתה.‬
‫אבל אחרי זמן מה,‬ ‫עדיין לא הצלחתי להשיג אותה.‬
‫לאימהות ולבנות תמיד יש עליות ומורדות,‬
‫והיו לנו אותם,‬
‫אבל זה היה כל כך תמוה‬ ‫כשלא הצלחתי להשיג אותה.‬
‫הייתי בעבודה, והבחור שלי בדלפק החזית בא‬
‫ואמר, "דייב, יש שריפים שמחפשים אותך."‬
‫מה שלומכם, חבר'ה?‬
‫מה כבר יכולתי לעשות שהשריפים מחפשים אותי?‬
‫לא ידעתי מה קורה, אבל זה לא היה מצחיק.‬
‫הדבר הראשון שהם שאלו הוא,‬ ‫"אתה מכיר את קארי פרבר?"‬
‫כן, כמובן.‬
‫אמרו לי שאימא של קארי‬ ‫הגישה הודעה על אדם נעדר.‬
‫הביקורת הופנתה אליי עכשיו.‬ ‫הם הסתכלו עליי בהאשמה,‬
‫"למה אתה לא יודע איפה היא?‬ ‫אתה החבר שלה."‬
‫אז הוצאתי את הטלפון שלי‬
‫והראיתי להם את כל ההודעות‬ ‫המגעילות שקיבלתי ממנה.‬
‫אחרי זה, כל ההתנהגות שלהם השתנתה.‬
‫השריפים הבינו מזה‬
‫ש"זו פרידה קשה", משהו שהם רואים כל הזמן.‬
‫זה לא סיפור, וזה אמור להפסיק בקרוב.‬
‫אף אחד לא נשאר‬ ‫להטריד אנשים כל כך הרבה זמן.‬
‫זמן קצר אחרי שדיווחנו על היעדרותה,‬
‫התחלתי לקבל הודעות מקארי בדף הפייסבוק שלה.‬
‫- קארי פרבר -‬
‫- אני לא נעדרת‬ ‫אני פשוט לא רוצה לבוא הביתה עכשיו. -‬
‫- אני אוהבת את כולכם מאוד,‬ ‫אבל אני צריכה זמן. -‬
‫- שלח -‬
‫היא שלחה לי "יום האם שמח" ביום האם,‬
‫אבל זה הגיע לשלב שבו קיבלתי‬ ‫הודעות של מילה אחת או שתיים‬
‫שפשוט נעשו בהדרגה מגעילות יותר ויותר.‬
‫- קרופה -‬
‫לא ראיתי את ליז הרבה זמן,‬
‫אבל אז היא באה לדירה יום אחד.‬
‫היא אמרה שיש לה משהו להראות לי.‬
‫הסתכלתי על הצד של הרכב שלה,‬
‫וברור שמישהו חרט בו עם מפתח לעומק.‬
‫- אני אעשה עוד -‬
‫- אם לא תניחי לדייב -‬
‫- זונה -‬
‫התברר שקארי הטרידה את ליז‬
‫באותן דרכים שהטרידה אותי,‬
‫בהודעות ובמיילים.‬
‫ברור שקארי קינאה בליז.‬
‫- היא אחראית להרס הקשר שלנו -‬
‫פחדנו שמשהו רע עלול לקרות בכל רגע.‬
‫- אני יותר שטנית -‬
‫- מכמה שריטות על מכונית -‬
‫הייתי שוטר במשטרת אומהה‬
‫במשך 22 שנים וחצי.‬
‫בעשר עד 12 השנים האחרונות בקריירה שלי,‬
‫עבדתי כבלש ביחידה לקורבנות מיוחדים,‬
‫והתמחיתי באלימות במשפחה ובהטרדה.‬
‫- הבלש כריס לגרו‬ ‫משטרת אומהה -‬
‫דייב קרופה בא לבקר אותי בסוף 2012.‬
‫התיק היה משהו שאנחנו רואים‬ ‫לעיתים קרובות. שגרתי מאוד.‬
‫היה לנו עסק עם איזו חברה לשעבר קנאית,‬
‫אולי בשלבים הראשונים של ההטרדה.‬
‫המסר, כשמסתכלים על כל ההודעות והמיילים,‬
‫היה, "אם אתה לא שלי, לא תהיה של אף אחת."‬
‫- אהרוס את חייך -‬
‫אבל זה התברר‬
‫כאחד התיקים המוזרים‬ ‫והבלתי צפויים ביותר שאי פעם עבדתי עליהם.‬
‫- איך הטעם של הקפה? -‬
‫- אתה רואה אותי? -‬
‫- אני רואה אותך -‬
‫- אתה רוצה אותי בחייך -‬
‫- תמיד נהיה יחד -‬
‫ההודעות מקארי, בימים הראשונים,‬
‫הגיעו מהטלפון המקורי שלה,‬ ‫אבל לאחר מכן הן השתנו.‬
‫- היי לוזר -‬
‫אלה היו הרבה‬ ‫מספרי טלפון אחרים, 20, 30, 40.‬
‫לא הספקתי לחסום אותם.‬
‫- אם אפגע בך דברים ישתנו‬ ‫אני אהרוס את חייך -‬
‫- עדיין יש לי מפתחות לדירה שלך‬ ‫אני אראה לך מה זה טירוף -‬
‫- אעקוב אחריך -‬
‫ראיתי שכל ההודעות היו מקארי,‬ ‫כי המלל היה אותו הדבר.‬
‫- אני אשתלט על חייך!‬ ‫אתה עדיין רוצה אותי -‬
‫- אני צופה בך‬ ‫אני אהרוס את חייך -‬
‫אותו דבר קרה עם המיילים.‬
‫המיילים היו תחת כל מיני שמות בדויים,‬
‫או סתם שמות אקראיים, ויותר מ-125 ביום.‬
‫- לעולם לא אתן לך להיות עם אף אחת‬ ‫אני אטריד את הילדים שלך -‬
‫- אני רואה אותך בעבודה -‬
‫דייב דיווח על קארי ששלחה לו הודעות‬
‫עם פרטים מסוימים של לקוחות שאיתן הוא דיבר,‬
‫כשהם עמדו ממש מחוץ למקום העבודה שלו.‬
‫- כל זונה שתדבר איתה -‬
‫- אני מצלמת את מספר לוחית הרישוי שלה -‬
‫- לא אכפת לי אם היא רק לקוחה -‬
‫- אני ארדוף אותה -‬
‫חשבתי, "בסדר, אם היא יכולה‬ ‫לראות מה הוא עושה,‬
‫"היא בטח מסתתרת בסביבת הדירה שלו."‬
‫אז סרקתי את האזור כדי למצוא כל מקום‬ ‫שבו מישהו יכול לראות מה הוא עושה.‬
‫עשיתי מארב הפוך כדי לגלות מאיפה היא צופה.‬
‫לקחתי את התמונה של קארי, דפקתי בדלתות.‬
‫איש לא ראה אותה.‬
‫ידעתי שלפני שאוכל לעשות משהו,‬ ‫עליי למצוא אותה.‬
‫מה שקרה אחר כך היה הלם מוחלט.‬
‫- אני גרה ברחוב ברט 11618 -‬
‫קארי סיפרה לי שהיא גרה‬ ‫במרחק כמה בניינים ממני,‬
‫באותו מתחם דירות.‬
‫- דירה 12 -‬
‫אחת, שתיים, שלוש...‬
‫קיוויתי שאתפוס אותה.‬
‫אבל ככל שהתקרבתי, חמש, שש, שבע,‬
‫רציתי להתקשר למשטרה.‬
‫הכנסתי את עצמי לטירוף.‬
‫כבר לא רציתי להתקשר למשטרה,‬ ‫רציתי ממש לפגוע בה.‬
‫ואז הגעתי לעשר,‬
‫ואז הגעתי ל-11,‬
‫וכמובן, אני מחפש את 12.‬
‫ואין שום 12.‬
‫זה לא קיים.‬
‫אלה רק עוד מניפולציות פסיכולוגיות.‬
‫כשחזרתי ברגל לדירה שלי,‬
‫הסתכלתי על כל הדירות בכל מקום,‬
‫ותהיתי מאיזו מהן היא צופה בי.‬
‫היא עשתה את זה רק כדי לשחק לי בראש.‬
‫אבל אז המצב רק החמיר.‬
‫פאק.‬
‫קארי בתוך הבית של ליז.‬
‫- מעניין אם היא כאן -‬
‫- היא השאירה את דלת המוסך פתוחה -‬
‫כלומר, ברצינות, איך... מה נסגר?‬
‫זו הייתה בהחלט הסלמה רצינית.‬
‫גילינו שלא רק שהיא שרטה‬ ‫את המכונית של ליז בחניה,‬
‫היא גם ריססה על הקיר.‬
‫- זונה -‬
‫התקשרו למשטרה והוגשה תלונה במשטרה,‬
‫אבל ראיתי כמה זה מלחיץ‬ ‫את ליז ואת הילדים שלה.‬
‫הרגשתי כאילו מטרידים את ליז‬ ‫כי אני יצאתי עם איזו אישה,‬
‫שעכשיו ממררת גם את החיים שלה.‬
‫- את זונה מזוינת ליז -‬
‫- והורסת משפחות -‬
‫הרגשתי שהיא הקורבן האמיתי בכל זה,‬
‫ורציתי לנסות להגן עליה.‬
‫הרגשנו בטוחים יחד,‬
‫ומערכת היחסים שלנו פרחה שוב.‬
‫- איימי פלורה‬ ‫בת-זוגו לשעבר של דייב -‬
‫דייב ואני עדיין היינו די קרובים.‬
‫הילדים שהו בדירה שלו בסופי השבוע,‬
‫אז הם ידעו קצת על מה שקורה עם קארי‬
‫והאיומים שלה על דייב.‬
‫אחרי שהוא סיפר לי על כל ההודעות וההשחתות,‬
‫אמרתי לו שאני לא רוצה שהילדים ישהו אצלו.‬
‫כדי לראות אותם, הוא יצטרך לבוא אליי.‬
‫זה הלחיץ אותי מאוד.‬
‫הייתי בעבודה, וליז התקשרה אליי.‬
‫אחד החלונות שלי היה מרוסק,‬
‫ונראה כאילו מישהו היה בדירה שלי.‬
‫- לכי מפה זונה -‬
‫מעל המיטה, בשפתון אדום,‬
‫היה כתוב, "לכי מפה זונה".‬
‫על המיטה היו כמה בגדים שהיו שייכים לליז.‬
‫הם נדקרו ונקרעו בסכין.‬
‫כמו ברצח.‬
‫אני לא יודע עד כמה‬
‫איום באלימות פיזית יכול להיות ישיר יותר.‬
‫חשבתי, "מה אם ליז הייתה שם‬ ‫כשקארי פרצה לדירה?"‬
‫האם ליז באמת הייתה נדקרת?‬
‫זה איום אמיתי. זה לא סתם.‬
‫- היא תמות -‬
‫- אף אחד לא יכול לעצור אותי -‬
‫- דה אמברס‬ ‫מסעדה ולאונג' -‬
‫בשלב זה של החקירה,‬ ‫בהתחשב בכל הפשעים שבוצעו,‬
‫הרגשתי שיש לי עילה סבירה מספקת‬ ‫להוצאת צו מעצר לקארי.‬
‫לצערי, זה כל מה שיכולתי לעשות באותו זמן,‬
‫כי לא הצלחתי למצוא אותה.‬
‫במקרה של הטרדה, זה לא יוצא דופן.‬
‫אבל ככל שחקירת מקרים כאלה מתארכת,‬
‫כך רואים יותר‬ ‫את ההשפעה שיש לזה על הקורבנות.‬
‫ההטרדה נמשכה כבר יותר משנה.‬
‫זה לא היה נדיר‬ ‫שאכלתי ארוחת ערב עם ילדיי‬
‫וקיבלתי הודעה,‬ ‫"אתה במקום זה וזה, אוכל עם ילדיך."‬
‫לכי תזדייני! תעזבי אותי בשקט.‬
‫לאט לאט, המצב הבלתי רגיל הופך לרגיל.‬
‫הפרנויה היא החיים שלך.‬
‫- אני עדיין יכולה להיכנס לבניין -‬
‫אתה חושב על כל ה"מה אם", כל הזמן.‬
‫- הצמדתי את האוזן שלי לדלת שלך -‬
‫- אני שומעת הכול -‬
‫- אני צופה בך -‬
‫לפעמים היה קשה לדעת מה אמיתי‬
‫ומה אני אולי מדמיין.‬
‫- פוד לאונג' -‬
‫ככל שהחודשים חלפו,‬
‫מצאתי את עצמי מבלה יותר ויותר זמן בבר.‬
‫שתיתי, אבל זה הקל קצת.‬
‫המוח שלי היה מסוגל לשתוק לזמן קצר.‬
‫הייתי בדרך להתמוטטות נפשית.‬
‫- הצתי את הבית של הזונה המגעילה -‬
‫הבטן שלי התהפכה. חשבתי, "שיט".‬
‫קארי הציתה את הבית של ליז.‬
‫- אני מקווה שהזונה‬ ‫והילדים שלה ימותו בתוכו -‬
‫נסה לתת להם... הם הוציאו את כולם מכאן.‬
‫לשם, זוזו לשם, קדימה. זוזו, לשם.‬
‫ליז הייתה לבדה, היא פשוט בכתה.‬
‫למרבה המזל, הילדים של ליז לא היו בבית,‬
‫אבל כל חיות המחמד שלה מתו.‬
‫היא איבדה את ביתה ואת כל מה שבבעלותה.‬
‫חשבתי, "עכשיו זו חקירה אחרת לגמרי."‬
‫- פקח כיבוי אש -‬
‫יצרתי קשר עם חוקר השרפות.‬
‫נפגשנו בזירה, הסתובבנו בבית.‬
‫עדיין היו מים, היה... הריח הנורא של שרפה.‬
‫נורות אדומות נדלקו בכל מקום סביבי.‬
‫חשבתי, "זה עלול להגיע לשלב‬
‫"שבו מישהו נפצע קשה, נרצח."‬
‫חשבתי, "אני חייב לתפוס את האישה הזאת!"‬
‫החקירה שלנו בזירה כללה,‬ ‫כמובן, שיחה עם ליז.‬
‫הריאיון הוקלט על קלטת.‬
‫אני מבין שהיו כמה בעיות.‬
‫אולי תספרי לי על זה?‬
‫לבחור שאני יוצאת איתו‬
‫יש חברה שהוא יצא איתה במשך שבועיים,‬
‫והיא מטרידה אותי מאז נובמבר.‬
‫את יודעת מה שמה?‬ ‫-קארי.‬
‫היא שולחת לי הודעות‬ ‫שתהרוג אותי ואת ילדיי.‬
‫בסדר. די ברור שזו שרפה שהוצתה בכוונה.‬
‫מה בנוגע לחיות שלי?‬
‫החיות...‬ ‫-אני יודעת שכולן מתו, אבל...‬
‫האגודה ההומנית תטפל בחיות. סליחה.‬
‫הלוואי שהיא תלך מכאן.‬
‫אחרי השרפה, ליז לקחה‬ ‫את המעט שיכלה לחלץ מהבית,‬
‫ועברה למקום אחר.‬
‫היא לא אמרה לי להיכן,‬ ‫ולא האשמתי אותה בכלל.‬
‫היא לא רצתה שקארי תבוא בעקבותיה.‬
‫בשלב הזה הרגשתי בודד.‬
‫לא ידעתי אם לכעוס,‬ ‫או להיות עצוב, או לבכות.‬
‫איבדתי את בת הזוג שלי,‬
‫או את האדם היחיד שהבין מה אני עובר.‬
‫הרגשתי שהדבר היחיד שיכולתי לעשות‬ ‫זה גם לארוז את חפציי ולעבור למקום אחר.‬
‫החלפתי מספר טלפון‬
‫ומצאתי עבודה חדשה.‬
‫רציתי לשקם את חיי הרחק מקארי.‬
‫אבל עמוק בפנים,‬
‫ידעתי שהיא עדיין מסתובבת אי שם.‬
‫- אם-16‬ ‫מחוז פוטאווטמי -‬
‫- שנה לאחר מכן -‬
‫- הכלא המחוזי ומשרד השריף של פוטאווטמי -‬
‫משרד השריף של מחוז פוטאווטמי‬ ‫הוא סוכנות קטנה.‬
‫שנתיים קודם לכן, שמעתי שיש עוד צמד בלשים‬
‫שחוקרים בעניין מישהי בשם קארי פרבר כנעדרת.‬
‫שמעתי שהיא אם חד-הורית שפשוט נעלמה.‬
‫אף אחד לא ראה אותה פיזית,‬
‫אבל היא עדיין תקשרה‬ ‫באמצעות מיילים והודעות טקסט.‬
‫באותו זמן, בלשים ממשטרת אומהה‬
‫חקרו הצתה, והטרדה וונדליזם,‬
‫אבל אחרי זמן רב, התיק הגיע למבוי סתום‬
‫עבור החוקרים שבדקו אותו.‬
‫התיק תמיד עורר בי עניין וסקרן אותי.‬
‫אני זוכר שדיברתי עם ג'ים ואמרתי,‬ ‫"צריך לשאול אם נוכל לקחת את התיק."‬
‫אני וריאן היינו חברים הכי טובים.‬
‫זו הייתה מכה טובה, ריאן.‬
‫ג'ים הוא הקאובוי הכי עירוני שפגשתי בחיי.‬
‫אני לא חושב שהוא אי פעם רכב על סוס,‬ ‫אבל המראה שלו משכנע.‬
‫ריאן הוא יותר טיפוס שיורה מהמותן.‬
‫לא חשוב.‬
‫אני קצת יותר מסודר.‬
‫הכישורים והיכולות שלנו‬ ‫ממש משלימים זה את זה.‬
‫אז אוויס ואני הלכנו לבוס שלנו,‬
‫ושאלנו אם נוכל לקחת פיקוד‬ ‫בתיק של קארי פרבר,‬
‫והוא נתן לנו אישור.‬
‫הלכנו לבקר את ננסי רייני, אימא של קארי.‬
‫היא גרה במסדוניה, איווה.‬
‫היא סיפרה לנו איך כל התיק התחיל.‬
‫עברו כמה שנים‬
‫מאז שדיברנו עם חוקר פנים אל פנים,‬
‫והייתי ספקנית.‬
‫סביר להניח שהייתי קצת‬ ‫לא מנומסת אליו כשהוא נכנס,‬
‫כי לא ממש האמנתי בו.‬
‫באיזה יום ראיתם אותה בפעם האחרונה?‬
‫לא ראינו אותה מאז ה-11 בנובמבר 2012.‬
‫אז לפני כשנתיים.‬
‫זמן קצר אחרי שהיא עזבה, התחלתי לקבל הודעות‬
‫כמו, "התקבלתי לעבודה בקנזס‬
‫"ואני ארוויח 100,000 דולר בשנה."‬
‫ומקס, הבן שלה, היה צריך להישאר איתנו.‬
‫אני סקרן לדעת מה היה מצבה לפני שהיא עזבה.‬
‫מה התרחש אז, האם היא הזכירה משהו?‬
‫היא הייתה עייפה כי היא עבדה הרבה.‬
‫בטח יש כמה דברים שהיא לא סיפרה לי,‬
‫אבל יש כמה דברים שאני לא סיפרתי לאימא שלי.‬
‫אבל היא תמיד התקשרה הביתה.‬
‫לא הצלחתי להבין מה קורה,‬ ‫ואז דיווחנו שהיא נעדרת.‬
‫אם היא פשוט החליטה‬ ‫שהיא לא רוצה להיות כאן יותר,‬
‫זו ההחלטה שלה,‬
‫אבל אני רוצה לדעת אם היא בסדר,‬
‫אם היא חולה, אם היא פצועה.‬
‫בתחילה נעשיתי מעורב בתיק‬ ‫כי הוא נשמע מעניין.‬
‫אחרי שפגשתי את ננסי...‬
‫זה השתנה אצלי.‬
‫רציתי להשיג לה תשובות.‬
‫כשבדקתי בתיק,‬
‫הדוחות המקוריים ציינו‬ ‫שלקארי יש היסטוריה של הפרעה דו-קוטבית.‬
‫- הודעה על נעדרת - קארי‬ ‫16 בנובמבר 2012 -‬
‫- קארי היא דו-קוטבית -‬
‫כן, היו לה בעיות דיכאון.‬
‫הנחתי שהיא לקחה איתה תרופות,‬
‫אבל היא לא לקחה.‬
‫- תרופות נמצאו בביתה של קארי -‬
‫אם קארי לא לקחה את התרופות,‬
‫זה עשוי לרמוז על שינוי באישיות שלה,‬
‫שיגרום להתחלת ההטרדות,‬ ‫שליחת ההודעות, המעקב, כל זה.‬
‫החוקרים המקוריים הגיעו למסקנה‬
‫שההיעלמות שלה‬ ‫היא תסמין של משבר בבריאות הנפש.‬
‫הייתה לי תקווה‬
‫שהיא תחזור.‬
‫עברתי דירה וניסיתי להתחיל מחדש.‬
‫ליז יצאה מהתמונה.‬
‫אז כמובן, רציתי לנסות לצאת שוב.‬
‫- דייטינג בנברסקה -‬
‫- חיפוש -‬
‫חזרתי לאינטרנט לאתר היכרויות אחר.‬
‫- דייב ק'‬ ‫35 , אומהה -‬
‫- גבר מחפש אישה -‬
‫- הקשרים שלך -‬
‫פתחתי כמה פרופילים, התחלתי לדבר עם אנשים.‬
‫- פאנקרוקרצ'יק -‬
‫בסוף דיברתי עם אישה מסוימת.‬
‫- אמנית קעקועים -‬
‫הכול הלך טוב, התכתבנו, קבענו לצאת לדייט.‬
‫הייתי שם במשך שעה.‬
‫מלצר ניגש ואמר,‬ ‫"הבריזו לך?" או מה שזה לא יהיה.‬
‫עניתי, "עושה רושם כזה".‬
‫- אני באה אבל אני מאחרת -‬
‫אז ישבתי שם עוד קצת.‬
‫וישבתי שם...‬
‫וישבתי שם.‬
‫ובערך כשהחלטתי שהיא לא תבוא,‬
‫היא שלחה הודעה נוספת.‬
‫- זאת קארי -‬
‫- לך תזדיין -‬
‫פישלתי ונתתי לקארי לחזור לחיי.‬
‫אבל הפעם זה נעשה הרבה יותר גרוע.‬
‫לפתע איימי, האקסית שלי, הפכה למטרה.‬
‫- חכה עד שאשסף לה את הגרון -‬
‫התחלתי לקבל הודעות מקארי‬
‫שאמרו לי שאני צריכה להתרחק מדייב.‬
‫- לו יכולתי להיפטר ממך הייתי עושה את זה -‬
‫הייתי מבועתת.‬
‫אבל אז ההודעות התחילו לכלול את הילדים שלי.‬
‫סוף שבוע אחד,‬ ‫אני והילדים הלכנו לפארק לשחק קצת.‬
‫- ריאן על המגלשה -‬
‫- ואת דוחפת את לקסי על הנדנדה -‬
‫היא ידעה בדיוק מה אנחנו עושים.‬
‫חשבתי לעצמי,‬ ‫"הגברת הזאת עוקבת אחריי כל הזמן?"‬
‫לילה אחד קיבלתי הודעה מקארי,‬
‫לפיה היא מתכוונת...‬
‫לשסף לילדים שלי את הגרון בשנתם.‬
‫מצאתי את הבן שלי‬ ‫ישן על הספה עם מחבט בייסבול.‬
‫הערתי אותו ואמרתי לו להיכנס לחדר שלו,‬
‫וכששאלתי אותו למה הוא ישן על הספה,‬
‫הוא אמר שהוא יגן עלינו.‬
‫זה שבר את ליבי.‬
‫אף ילד לא צריך להרגיש ככה.‬
‫אני מחפש אקדח.‬
‫אתה מחפש משהו שהוא למטרת...‬
‫הרגשתי שזה רק עניין של זמן‬
‫עד שמישהו ייפגע באמת.‬
‫היה צורך להגן על המשפחה שלי.‬
‫אז אבא שלי השיג לי אקדח.‬
‫זה היה סמית' אנד וסון, תשעה מ"מ, אוטומטי.‬
‫בוא מאחור, נסיים לטפל בזה.‬
‫אני לא אקדוחן.‬ ‫הוא לא יהיה תלוי לי מהמותן.‬
‫אז הוא היה במדף העליון בארון בחדר השינה,‬
‫הרחק מהישג ידם של ילדיי,‬ ‫אבל יכולתי להגיע לשם‬
‫ולקחת את האקדח אם הייתי צריך.‬
‫לא רציתי להיאלץ להשתמש בו.‬
‫יש הרבה מסתורין בתיק הזה.‬
‫אבל הדבר הכי גדול שבלט בעינינו‬
‫היה שקארי לא נראתה או נשמעה פיזית‬ ‫במשך שנתיים באותו זמן.‬
‫המיילים וההודעות והרשתות החברתיות לבדם‬
‫לא הוכיחו שקארי פרבר בחיים.‬
‫בהודעות האלה,‬ ‫קארי אמרה שהיא מתפטרת מהעבודה שלה,‬
‫עוברת לקנזס, ושהיא רק צריכה קצת מרחב.‬
‫- קארי, מסדוניה, חיפוש בבית -‬
‫אבל כשהסתכלנו על התמונות‬ ‫של החוקרים המקוריים של הבית של קארי,‬
‫גילינו שהארון שלה היה עדיין מלא בבגדים.‬
‫כל החפצים שלה עדיין היו בבית.‬
‫זה נראה כאילו היא תחזור מחר.‬
‫היא יכלה לחזור באותו אחר צהריים.‬ ‫דבר לא השתנה.‬
‫המיטה הייתה מסודרת,‬ ‫המעיל עדיין היה על כיסא.‬
‫שום דבר שם לא רמז‬ ‫שהיא ארזה ועברה לעיר אחרת.‬
‫- דוחות בנק קארי‬ ‫נובמבר 2012 -‬
‫קיבלנו את רשומות הבנק של קארי,‬ ‫ומה שראינו היה שתי עסקאות‬
‫שבוצעו כמה ימים אחרי שהיא נעלמה,‬
‫ואחרי זה, אין כלום.‬
‫וכמובן, קשה להתקיים בלי כסף.‬
‫בדיוק בזמן שהיא נעלמה, אביה של קארי גסס.‬
‫לדעתי, היא לעולם לא הייתה עוזבת,‬ ‫כי אבא שלה היה כל כך חולה.‬
‫שבועיים-שלושה אחרי שהוא נפטר,‬ ‫חלמתי עליו חלום שהרגיש אמיתי מאוד.‬
‫ובחלום ההוא הוא אמר,‬
‫"ננס, היא איתי, זה בסדר."‬
‫אני עדיין רואה את פניו.‬
‫אבל הייתי חייבת לתמוך במקס‬
‫כדי לתת לו חיים יציבים.‬
‫הוא היה רק בן 14.‬
‫אני לא יודעת אם זה קטע של אימא,‬ ‫אבל פשוט ידעתי.‬
‫קארי כבר לא איתנו.‬
‫כשג'ים בא לדבר איתנו שוב,‬
‫אמרתי, "אני חושבת שהיא לא עזבה מרצונה."‬
‫ו... הוא הסתכל עליי ואמר,‬
‫"גם אני חושב שהיא לא עזבה מרצונה."‬
‫וחיבקתי אותו ובכיתי,‬
‫כי אף אחד בעל סמכות מעולם לא אמר לי את זה.‬
‫אם קארי לא הייתה בחיים,‬ ‫התיק הזה קיבל תפנית גדולה.‬
‫הכול היה רק תאוריות והשערות,‬
‫אבל המשכנו לחקור את התיק‬
‫מתוך הסתכלות שזו חקירת מוות.‬
‫ידענו שדייב וליז קיבלו מיילים‬
‫והודעות טקסט מטרידים מקארי כבר שנים.‬
‫אבל אם קארי מתה,‬ ‫ברור שלא היא שלחה את ההודעות.‬
‫אז כדי להבין מה קרה לקארי,‬
‫היינו צריכים להבין מי שלח את ההודעות.‬
‫נזקקנו לאיש טכנולוגיית מידע.‬
‫רק שנייה.‬
‫יש לי סוילנט,‬
‫שיש בו קפאין,‬
‫וקפה, שיש בו קפאין,‬
‫והשאריות של הקפה האחרון שלי, שיש בו קפאין.‬
‫טוני קאווה עבד במח' טכנולוגיית המידע שלנו,‬ ‫והוא גם היה מתנדב במשרד השריף שלנו כסגן.‬
‫סוילנט.‬
‫מה זה סוילנט?‬
‫זה מה שחנונים שותים במקום לאכול.‬
‫אני בדרך כלל שותה‬ ‫שניים או שלושה כאלה ביום,‬
‫ואז אוכל חומוס.‬
‫כסגן מתנדב,‬
‫שילמו לטוני דולר בשנה‬ ‫כדי לסייע בחקירות זיהוי פלילי דיגיטלי.‬
‫אני לא יודע אם זה ברור,‬ ‫אבל אני כנראה גם על הספקטרום.‬
‫זה באמת הגיוני כשרואים‬
‫שאני אוכל ושותה את אותו הדבר כל יום.‬
‫אני חושב שזה באמת עוזר בחקירות.‬
‫בתיק של קארי פרבר היו מאות אלפי מיילים,‬
‫מאות אלפי הודעות טקסט.‬
‫יותר משנתיים של ראיות דיגיטליות.‬
‫אם נצליח למצוא את מקור ההודעות,‬
‫אולי נוכל לגלות מה קרה לקארי.‬
‫לכל מחשב באינטרנט יש כתובת איי-פי.‬
‫- הצג את המקור -‬
‫זה קיצור של "פרוטוקול אינטרנט".‬
‫זה כמו הכתובת של הבית שלך,‬ ‫אבל למחשב שלך.‬
‫אז אם נוכל למצוא כתובת איי-פי של אימייל,‬
‫או אחת ששימשה לשליחת הודעת טקסט,‬
‫נוכל להשתמש בזה כדי לנסות לאתר מיקום ממשי.‬
‫אבל נראה שמי ששלח את ההודעות האלה‬
‫השתמש בהרבה שירותים שונים‬ ‫להסתרת כתובת האיי-פי האמיתית שלו.‬
‫וי-פי-אן, שרתי פרוקסי,‬ ‫לפעמים אפילו הוויי-פיי במקדונלד'ס.‬
‫הייתי בטוח שתהיה שם כתובת איי-פי איפשהו‬
‫שתהיה המפתח בניסיון לפענח את זה.‬
‫הפתרון היה לכתוב את התוכנה הדרושה.‬
‫קראתי לה "דקס".‬
‫ברגע שדקס הייתה זמינה,‬ ‫התחלתי לשאול אותה שאלות.‬
‫ניסיתי למצוא דפוס בכאוס של כל המידע הזה.‬
‫היו לנו מיליוני כתובות איי-פי.‬
‫שאלתי אותה, "כמה מהן ייחודיות?"‬
‫זה צמצם את המספר ל-13,000.‬
‫ואז שאלתי את שאלת ההמשך,‬
‫"תראי לי את עשר כתובות האיי-פי המובילות‬ ‫שראינו בכל מקום בתיק הזה."‬
‫מתוך עשר כתובות האיי-פי המובילות‬ ‫שנצפו בכל מקום בתיק הזה,‬
‫שמונה היו וי-פי-אן.‬ ‫לא יכולנו לעשות הרבה עם זה.‬
‫אבל הכתובת המובילה ביותר,‬ ‫זו שנראתה הכי הרבה,‬
‫הייתה כתובת האיי-פי 174.71.6.113.‬
‫כתובת האיי-פי הייתה קשורה‬ ‫לבית בקאונסל בלאפס, איווה.‬
‫זה היה ביתו של אדם בשם טוד באטרבו.‬
‫זה היה הלם עצום כי...‬
‫- טוד באטרבו‬ ‫מנהלן רשת -‬
‫טוד עובד במחוז פוטאווטמי,‬
‫ו...‬
‫אני הבוס שלו.‬
‫ברור שזה היה מצב מביך.‬
‫הצעד הראשון היה להסתיר את התיק שלנו,‬
‫כי כאיש טכנולוגיית מידע,‬ ‫הייתה לו גישה לכל התיקים האלה.‬
‫בשלב הזה, נאלצנו להציג בפניו‬ ‫צו לחיפוש בביתו.‬
‫חשדנו בטוד.‬
‫הוא איש טכנולוגיית מידע,‬
‫והתיק הזה היה דיגיטלי מאוד.‬
‫אבל גם שאלנו אם עוד מישהו גר שם איתו‬
‫והשתמש בוויי-פיי שלו.‬
‫הוא אמר לנו שהייתה לו חברה‬ ‫שהקשר ביניהם נמשך לסירוגין.‬
‫- הבית של טוד -‬
‫החברה הזאת גרה אצל טוד מאז שהבית שלה נשרף.‬
‫לחברה לסירוגין של טוד, שגרה אצלו,‬
‫קראו ליז גוליאר.‬
‫הייתי המום.‬
‫התיק קיבל סיבוב של 180 מעלות כהרף עין.‬
‫טוד סיפר לנו שליז גוליאר‬ ‫השתמשה בוויי-פיי שלו במשך שנים.‬
‫אם נחבר את הראיות הדיגיטליות‬
‫בכל חשבונות האימייל וכל השאר,‬
‫ברור שכל הדרכים מובילות לליז.‬
‫הכול הצביע על כך שליז התחזתה לקארי‬
‫מהרגע שקארי נעלמה.‬
‫כל הודעה שנשלחה לדייב, לליז, לננסי, למקס,‬
‫הגיעה מליז עצמה.‬
‫האמנו שליז היא הקורבן.‬
‫זה היה שגוי.‬
‫למעשה, ליז היא המטרידנית.‬
‫- ליז גוליאר -‬
‫השריפים באו ואמרו לי‬ ‫שליז היא זו שעמדה מאחורי הכול.‬
‫הראש שלי הסתחרר.‬
‫הלכתי לחלק האחורי של המוסך‬ ‫איפה שהיה ארגז הכלים שלי,‬
‫ופשוט נשענתי עליו ובכיתי.‬
‫ניסיתי לעבור על חלקי הפאזל‬
‫ולחבר אותם.‬
‫קארי מעולם לא הייתה זאת‬ ‫שהייתה מחוץ לבית שלי ושלחה לי הודעות.‬
‫קארי לא הייתה זו ששרטה את המכונית,‬
‫או שרפה את הבית של ליז,‬
‫או שברה לי את החלונות.‬
‫ליז הייתה זו שהטרידה אותי כל הזמן הזה.‬
‫כלומר, זה היה מטורף לגמרי.‬
‫לא לקח לי הרבה זמן‬
‫אחרי שעברתי על העובדות,‬
‫כדי להגיע למסקנה שקארי כנראה מתה,‬
‫והיה קשה לעכל את זה.‬
‫זה היה קשה מאוד.‬
‫- אסור להסיג גבול -‬
‫בשלב הזה, האמנו שליז הייתה אחראית‬
‫למה שעלה בגורלה של קארי,‬
‫אבל יכולנו רק להוכיח שליז התחזתה לקארי.‬
‫זה הכול.‬
‫לא יכולנו לדווח מה קרה לקארי,‬
‫לא יכולנו לדווח שליז הייתה מעורבת,‬
‫אז לא יכולנו פשוט לעצור את ליז.‬
‫אבל היא הפכה לחשודה העיקרית שלנו‬ ‫במה שקרה לקארי.‬
‫אז עכשיו נאלצנו לבדוק שוב‬
‫את כל הראיות שנאספו‬
‫באור שונה לגמרי.‬
‫החוקרים המקוריים האמינו שליז הייתה הקורבן,‬
‫אז הם הורידו את תוכן הטלפון שלה‬ ‫רק חודש וחצי אחרי שקארי נעלמה.‬
‫כשעיינתי בתוכן הטלפון של ליז,‬
‫מצאתי משהו שהחוקרים המקוריים פספסו.‬
‫הייתה תמונה של הרכב של קארי,‬
‫שצולמה בערב חג המולד של 2012.‬
‫- אי התאמה בתאריכים! -‬
‫כשבוחנים את התיק,‬
‫רואים שהמכונית נמצאה‬ ‫על ידי המשטרה רק בשמונה בינואר.‬
‫התמונה הזאת מרמזת שליז‬ ‫ידעה כל הזמן איפה המכונית הייתה.‬
‫העובדה הזאת חשפה‬ ‫היבט חדש לגמרי בחקירה שלנו.‬
‫- בדיקת הרכב של קארי -‬
‫כאשר הרכב נמצא בינואר 2013,‬
‫הוא עבר בדיקה.‬
‫כשעיינתי בדוח הזה,‬ ‫גיליתי שנמצאה טביעת אצבע.‬
‫טביעת האצבע נמצאה בתוך הרכב, על קופסת‬ ‫סוכריות מנטה שהייתה על הקונסולה המרכזית.‬
‫השווינו מיד את טביעת האצבע הזו‬ ‫לטביעות האצבע הידועות של ליז.‬
‫הייתה התאמה.‬ ‫זו הייתה טביעת האצבע של ליז על הקופסה.‬
‫- טביעת אצבע של ליז‬ ‫ברכב של קארי -‬
‫זו הייתה ראיה מוצקה‬ ‫שהראתה שליז הייתה במכונית של קארי‬
‫לפני השמונה בינואר,‬ ‫כשמצאנו את הרכב ב-2013.‬
‫זה היה הישג ענק בשבילנו,‬
‫אבל בה בעת, זה לא ענה על שום שאלות‬
‫בנוגע למה שקרה לקארי, או אפילו איפה קארי.‬
‫בשלב הזה הסיכון היה גבוה,‬
‫כי פשוט לא ידענו למה ליז מסוגלת.‬
‫מכיוון שחיפשנו ראיות נוספות,‬
‫החלטנו לשים מכשיר מעקב על הרכב של ליז.‬
‫עקבנו אחרי מיקום הג'י-פי-אס שלה כל הזמן.‬
‫גילינו שהיא נוהגת סביב הבית של איימי‬
‫על בסיס יומי.‬
‫אז בשלב הזה נעשינו מודאגים מאוד‬ ‫לגבי ביטחונה של איימי.‬
‫ביקרתי את הילדים שלי ביום ראשון בערב.‬
‫חזרתי הביתה, כנראה בין 20:30 ל-21:00.‬
‫נכנסתי לחדר השינה להחליף בגדים.‬
‫- סמית' אנד וסון -‬
‫ברגע שפתחתי את דלת הארון,‬ ‫שמתי לב שקופסת האקדח שלי הוזזה.‬
‫האקדח נעלם.‬
‫הוא לא היה שם.‬
‫הבטן שלי התהפכה. חשבתי, "פאק".‬
‫מוקד חירום. מה כתובת מקרה החירום?‬
‫ירו בי.‬
‫בסדר, איפה את?‬
‫אני בפארק ליד משרד השריף.‬
‫בערב החמישה בדצמבר 2015,‬
‫הייתי בחוץ‬ ‫והכוונתי את התנועה בתצוגת הולדת ישו.‬
‫בזמן שעשיתי את זה, שמעתי קריאה ברדיו‬
‫לפיה היה ירי בפארק ביג לייק.‬
‫בסדר. יש דימום רציני?‬
‫כפות הרגליים והרגל שלי מלאות בדם.‬
‫בסדר. התוקף עדיין קרוב?‬
‫לא נראה לי. הוא ברח.‬
‫אישה נורתה בפארק ביג לייק.‬
‫כששמעתי את זה, הבטן שלי מיד התהפכה.‬
‫כלומר... ככה. הייתי משוכנע‬
‫שאשתו לשעבר של דייב, איימי פלורה,‬ ‫נורתה זה עתה בפארק ביג לייק.‬
‫ידוע לך מי עשה את זה?‬ ‫-לא.‬
‫את יודעת אם זה היה גבר או אישה?‬ ‫-אישה.‬
‫בהמשך, היה דיווח בחדשות‬
‫לפיו אישה נורתה ושמה ליז גוליאר.‬
‫השאלה שעברה לנו בראש היא,‬
‫"מי ירצה לירות בליז?"‬
‫הלם ודאגה הלילה בגלל ירי בפארק מקומי.‬
‫עד כה, המשטרה לא הצליחה למצוא‬ ‫את האישה שירתה ברגלה של אישה אחרת.‬
‫הנסיבות נראות מוזרות.‬
‫כל מה ששמעתי היה, "תפתחי, משטרה."‬
‫פתחתי את הדלת,‬
‫והיו שם שני שוטרים עם אקדחים שלופים.‬
‫הייתי מבוהלת.‬
‫חשבתי, "מה יקרה לילדים שלי?‬
‫"אני אישלח לכלא."‬
‫אחרי שהיא התאוששה מהירי,‬
‫הזמנו את ליז למשרד השריף לריאיון.‬
‫אני החוקר דוטי, אני עובד כאן‬ ‫בשביל משרד השריף, בסדר?‬
‫אני מודע לכל מה שקרה בביג לייק.‬
‫כן.‬ ‫-קראתי את דוח המשטרה הראשוני,‬
‫ולפיו איימי זוהתה כחשודה העיקרית. בסדר?‬
‫כלומר, היא בהחלט מסוגלת לזה.‬
‫למען האמת, לא חשבתי שאיימי ירתה בליז.‬
‫זה נשמע מטורף,‬ ‫אבל חשדנו שליז עשתה את זה בעצמה.‬
‫סברנו שליז גנבה את האקדח מהדירה של דייב,‬
‫ואז השתמשה באקדח הזה כדי לירות בעצמה.‬
‫ירו לי ברגל.‬
‫נראה שהיא ניסתה להפליל את איימי,‬
‫לא רק בירי, אלא גם ברצח של קארי.‬
‫אני יודע שהייתה קצת עוינות‬ ‫בינך לבין איימי.‬
‫וזו אותה עוינות שיש לה גם כלפי קארי.‬
‫האם היא...‬ ‫-היא אמרה את זה לדייב במפורש.‬
‫היא אמרה לי את זה.‬
‫מה העוינות כלפי קארי?‬
‫היא רוצה לכסח לה את הצורה, כל הזמן.‬
‫ידענו איזה משחק ליז משחקת,‬ ‫ושיתפנו פעולה עם התאוריה שלה.‬
‫מה שעובר לי בראש זה,‬
‫שאם היא הייתה אמיצה מספיק כדי לירות בך,‬
‫היא יכלה להיות אמיצה מספיק‬ ‫כדי לעשות משהו לקארי.‬
‫קיווינו שהיא תעזור לנו בכל דרך שתוכל,‬ ‫אם היא תחשוב שנכלא את איימי.‬
‫אז השתמשנו בזה‬ ‫כדי לנסות להשיג יתרון על ליז,‬
‫ולהפעיל עליה תחבולה.‬
‫אם תוכלי לחזור אחורה,‬
‫אם יש לך עבר כלשהו של מגע עם איימי,‬
‫ולוודא שהיא לא אמרה שום דבר מאיים יותר‬ ‫מאשר, "היי, אני רוצה להרביץ לקארי."‬
‫אם היא הצהירה הצהרות מאיימות באמת,‬
‫או רמזה שהיא עשתה פעם משהו לקארי,‬
‫זה יהיה מכריע מבחינתי,‬ ‫אם יהיה לנו משהו כזה.‬
‫כי אז נוכל להתחיל לבנות תיק.‬
‫קיוויתי שליז תכתוב לעצמה ותתחזה לאיימי,‬
‫וקיוויתי שנקבל מספיק פרטים‬
‫כדי שנוכל לבנות את התיק נגד ליז.‬
‫ליז חשבה שהיא חכמה יותר מאיתנו,‬
‫אבל היא שיחקה דמקה, אנחנו שיחקנו שחמט.‬
‫- אל: ליז גוליאר‬ ‫הנושא: קארי -‬
‫- יריתי בך בפארק ביג לייק‬ ‫כי לא הסכמת להתרחק מדייב -‬
‫כמה ימים אחרי הריאיון עם ליז,‬
‫היא העבירה לנו כמה הודעות מאיימי.‬
‫- תיבת דואר נכנס - 1 -‬
‫מתוודה, "יריתי בך בפארק ביג לייק‬ ‫כי לא הסכמת להתרחק מדייב."‬
‫ידענו שליז כותבת לעצמה‬
‫ומשתמשת בשם של איימי.‬
‫זו הייתה התחלה טובה,‬
‫אבל ידעתי שנצטרך עוד פרטים מליז‬ ‫על מה שבאמת קרה לקארי.‬
‫אני יודע שהמשטרה לא יכלה לעצור את ליז,‬
‫כי לא היו ראיות שירשיעו אותה.‬
‫אבל אני, הילדים ואיימי, אנחנו היינו בסכנה.‬
‫בלי לדעת מה, אם בכלל, עלול לקרות,‬ ‫או איזה סוג של טירוף עלול לקרות.‬
‫אם היא ירתה בעצמה,‬ ‫מה עוד היא מסוגלת לעשות?‬
‫הייתי מבועתת בשלב הזה.‬
‫היו דאגות לגבי איימי והילדים שלה,‬
‫אז חשבתי על תוכנית.‬
‫יצרתי קשר עם דייב והקלטתי את השיחה.‬
‫פשוט מאבא אחד לאבא שני, מגבר לגבר,‬
‫הייתי עושה כל מה שאני יכול‬ ‫כדי להיות ליד הילדים שלי כמה שניתן.‬
‫הייתי כמעט עובר לגור עם איימי במקומך.‬
‫בסדר.‬
‫אם הייתי צריך לחזור לאקסית שלי‬ ‫ולעבור לגור איתה,‬
‫שיהיה, כל עוד אני יודע שהילדים שלי בטוחים.‬
‫בסדר. אשמע בעצתך.‬
‫- מעקב רכב / ליז גוליאר‬ ‫ביתה של איימי פלורה -‬
‫האם לתוכנית שלי היה מניע נסתר?‬
‫כן.‬
‫ידענו שברגע שליז תגלה‬
‫שדייב עבר לגור עם איימי,‬
‫נתחיל לראות רגשות ממש קשים שמגיעים ממנה.‬
‫- סמל ג'יי דוטי -‬
‫מדבר החוקר דוטי.‬
‫כן.‬
‫עם מי אני מדבר?‬ ‫-עם ליז.‬
‫ליז, מה קורה?‬
‫היא עדיין לא נעצרה. היא יורה במישהי,‬
‫והורגת אישה אחרת, ואז עוברת לגור עם דייב,‬
‫והיא חופשייה, ואתם לא עוצרים אותה.‬
‫אני לא יכול לעשות הרבה‬ ‫אם איימי לא מדברת איתנו.‬
‫את עדיין שם?‬ ‫-כן.‬
‫אם היא תגלה לך פרטים נוספים,‬
‫זה מסוג הדברים שבונים תיק.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר. ביי.‬
‫שיחת הטלפון ההיא עם ג'ים‬ ‫הייתה נקודת המפנה.‬
‫התוכנית באמת הצליחה.‬
‫באותו לילה, הייתה לנו התקדמות גדולה.‬
‫ליז התחילה להעביר לנו עוד הודעות מאיימי.‬
‫- נסעתי במכונית של קארי המשוגעת -‬
‫אבל הפעם, הפרטים‬ ‫על הרצח של קארי התחילו לזרום.‬
‫המיילים נראו כמו‬ ‫התיאור של הרוצח את מה שקרה.‬
‫- דקרתי אותה בבטן‬ ‫ניקיתי את המכונית שלה -‬
‫- החיים עוזבים אותה -‬
‫ידענו שזו לא איימי.‬
‫ידענו שליז כתבה לעצמה, כשהיא מתחזה לאיימי.‬
‫האימיילים תיארו איך היא חנתה במגרש נטוש,‬
‫וכיסתה את קארי עם ברזנט ושרפה אותה.‬
‫כבלשים, יש התרגשות מסוימת,‬
‫כי אולי אנחנו מקבלים‬ ‫את הראיות שחיפשנו במשך שנים.‬
‫אבל יחד עם זאת,‬
‫מה שהם מתארים הוא דבר נורא כל כך.‬
‫- דחוסה בשקיות אשפה -‬
‫- פח אשפה גדול בסביבה -‬
‫וידויי האימייל האלה,‬
‫אם נכונים, קידמו אותנו המון,‬ ‫כי עד לנקודה הזאת,‬
‫לא היה לנו מושג מה קרה לקארי.‬
‫האמנו שליז מעורבת,‬ ‫אבל לא היה לנו מושג מה היא עשתה.‬
‫מקריאת כל המיילים האלה,‬
‫עלה שהנושא המשותף להם היה דקירה‬ ‫שהתרחשה במכונית של קארי.‬
‫זה הוביל אותנו שוב לרכב,‬
‫אבל הפעם חיפשנו עקבות של דם.‬
‫בדקנו את הרכב עם החומר המגיב לדם.‬
‫פשוט ריססנו כל מקום שיכולנו לחשוב עליו.‬
‫הכימיקל הזה, כשהוא פוגע בדם,‬ ‫זוהר תחת אור שחור.‬
‫האור השחור הואר‬ ‫על המושב הקדמי, על מושב הנוסע,‬
‫על המושבים האחוריים,‬
‫על אזור הפתח האחורי.‬
‫ולא ראינו כלום.‬
‫לא היו שום עקבות דם.‬
‫אבל זה היה הרכב של קארי.‬
‫יש סיכוי טוב שהיא נהגה כשהיא נדקרה.‬
‫אז הורדתי את הבד ממושב הנהג,‬
‫ולא היה כלום מתחת. היה רק גומאוויר רגיל.‬
‫ואז עברתי למושב הנוסע, הורדתי ממנו את הבד.‬
‫על תחתית המושב הזה היה כתם אדום גדול.‬
‫חשבתי, "מצאנו את זירת הפשע."‬
‫עם מי אתה הולך? עם אמברוז?‬ ‫-כן, אני אסע איתו.‬
‫החוקר אוויס התקשר אליי ואמר,‬ ‫"רצינו לספר לך שהיא נעצרה."‬
‫באותו רגע הרגשתי כאילו נטל ירד מכתפיי.‬
‫אבל לא כולו.‬
‫אי אפשר להתחרפן לאט במשך ארבע שנים‬ ‫ואז פשוט לכבות את זה.‬
‫זה לא עובד ככה.‬
‫- שמור לכלי רכב רשמיים בלבד -‬
‫הסיבה שבגללה את יושבת בכיסא הזה היום‬‫,‬
‫היא שיש הרבה שאלות‬ ‫שאת צריכה לענות עליהן בשבילי.‬
‫ראית פעם את המכונית של קארי?‬
‫ראית אותה פעם?‬ ‫-לא.‬
‫תמונה של המכונית שלה‬ ‫עם לוחיות הרישוי, האקספלורר,‬
‫הייתה בטלפון שלך.‬
‫מעולם לא ראיתי את המכונית שלה.‬ ‫-את היית במכונית שלה.‬
‫נהגת במכונית שלה.‬ ‫-לא נכון.‬
‫מעולם לא הייתי במכונית שלה.‬
‫מעולם לא הייתי ליד המכונית שלה. מעולם לא.‬
‫טביעות האצבעות שלך בתוכה.‬ ‫-זה לא נכון.‬
‫אני לא משקרת. מעולם לא הייתי‬ ‫ליד המכונית שלה. מעולם לא ראיתי אותה.‬
‫כאן אני רוצה שתחשבי היטב, בסדר,‬
‫בנוגע... לאיזה כיוון את הולכת.‬
‫את מתכוונת לשבת בכיסא הזה‬ ‫ולהביע חרטה או להיות חסרת רגש?‬
‫כי כרגע, אחרי ארבע שנים,‬
‫המשפחה הזאת מחפשת תשובות.‬
‫במשך שנים על גבי שנים,‬
‫אנשים שולחים מיילים‬ ‫מחשבונות פיקטיביים של קארי.‬
‫כתובות האיי-פי מקושרות לבית של מי?‬
‫לבית שלך.‬
‫למה יצרת את כל המיילים האלה?‬
‫לא יצרתי שום מיילים.‬
‫הם הגיעו ממך.‬
‫זה לא נכון.‬
‫לא יאשימו אותי במשהו שלא עשיתי.‬
‫האצבע מצביעה ישירות עלייך.‬
‫אז סיימתי לדבר ואני רוצה את העו"ד שלי.‬
‫הרגע הגיעה לחדר החדשות שלנו ידיעה על מעצר.‬
‫גוליאר הואשמה ברצח מדרגה ראשונה,‬ ‫והיא מוחזקת בכלא המחוזי של פוטאווטמי.‬
‫ליז נעצרה, אבל החקירה לא הסתיימה.‬
‫המשפט הזה עמד להיות קשה.‬
‫היינו צריכים תובעים מבריקים‬ ‫שיעבדו איתנו על התיק.‬
‫כשמסתכלים מבחוץ,‬
‫התיק הזה באמת נראה מופרך.‬
‫תהיתי לעצמי,‬
‫איך אוכל לגרום לבית משפט להאמין שזה נכון?‬
‫- תמונה שנשלחה על ידי קארי -‬
‫זו מישהי ששרטה את המכונית שלה עצמה,‬ ‫דקרה את הבגדים שלה עצמה.‬
‫האישה הזאת אפילו שרפה את ביתה שלה.‬
‫מי יירה לעצמו ברגל, לכל הרוחות?‬
‫אבל הדאגה הכי גדולה שלי, בכנות,‬
‫הייתה "איך מוכיחים רצח ללא גופה?"‬
‫היינו צריכים להוכיח ש-א', קארי מתה,‬
‫ו-ב', ליז הרגה אותה.‬
‫זו הייתה עבודה ללא הפסקה, ימים ולילות,‬
‫בחיפוש אחר סוג של אקדח מעשן‬ ‫שיוכיח שקארי מתה.‬
‫אוויס ואני הפכנו כל אבן.‬
‫כל דבר שיכול אולי‬ ‫לעזור לנו בתיק הזה, רצינו אותו.‬
‫זה היה מתיש.‬
‫שתים עשרה, לפעמים 14, 16 שעות ביום,‬
‫עברנו על אותם תכני טלפון ישנים‬ ‫שבדקנו אלף פעם,‬
‫מוודאים שאנחנו לא מפספסים משהו.‬
‫כל המיילים האלה, כל חשבונות הדוא"ל,‬ ‫לוודא שלא פספסנו עוד אחד.‬
‫זה גבה מחיר מהחיים שלי.‬
‫הנישואים שלי התפרקו.‬
‫ידעתי שאני לא אבא טוב בתקופה הזאת,‬ ‫וזה שבר לי את הלב.‬
‫כשנה לפני שהתחלתי לעבוד על התיק הזה,‬
‫אבחנו לי גידול במוח.‬
‫בשלב הזה של החקירה,‬ ‫כשהיא התחילה להיות עמוסה,‬
‫הגידול צמח, והמשמעות הייתה ניתוח.‬
‫אז שאלתי את השאלה,‬
‫"האם זה יפגע ביכולת שלי לעבוד?"‬
‫והתשובה שקיבלתי הייתה "כן".‬
‫אז אמרתי מיד, "אני לא עושה‬ ‫את הניתוח עד שהתיק הזה יסתיים."‬
‫שנינו היינו מסורים במאה אחוז‬
‫וקיווינו למצוא את הפיסה החסרה.‬
‫חזרנו לכולם,‬
‫ושאלנו אותם, "יש עוד משהו שלא סיפרתם לנו?"‬
‫ראיינו את דייב בפעם ה-13, ה-14,‬ ‫הפעם המי יודע כמה.‬
‫הם הסתובבו על עקבותיהם כדי ללכת, אבל עצרו.‬
‫ואז קאווה הסתובב ואמר, ממש כבדרך אגב,‬
‫"רק עוד דבר אחד.‬ ‫יש לך מוצרי אלקטרוניקה כלשהם‬
‫"מסביבות נובמבר, דצמבר 2012 שנוכל לבדוק?‬
‫"משהו שלא נתת לנו?"‬
‫הלכתי ליחידת האחסון שלי וחיפשתי קצת.‬
‫ומצאתי טאבלט ישן,‬
‫והוא היה קבור, והוא היה מאובק,‬ ‫והוא שבק חיים לגמרי.‬
‫לא היה בו שום דבר מעניין,‬ ‫אבל היה בו כרטיס זיכרון.‬
‫היה בתוכו כרטיס מיקרו אס-די.‬
‫כשבדקתי את הכרטיס הזה...‬
‫נראה שלא היו בו שום קבצים.‬
‫לא היה עליו כלום. הוא נמחק לגמרי.‬
‫אבל יכולנו לחפש יותר לעומק,‬
‫ויכולנו לחפש מידע שנמחק, וזה מה שעשיתי.‬
‫ולפתע פתאום...‬
‫מצאתי שם בערך 11,000 תמונות ממוזערות.‬
‫כשהתחלתי לעבור על התמונות האלה,‬ ‫ראיתי שיש הרבה תמונות סלפי‬
‫של ליז.‬
‫סלפי של ליז.‬
‫עוד סלפי של ליז.‬
‫עוד אחד.‬
‫הדופק שלי התחיל להאיץ.‬
‫מהתאריכים בתמונות האלה,‬
‫הבנו שזה כרטיס הזיכרון מהטלפון של ליז,‬
‫מהתקופה שקארי נעלמה.‬
‫זה היה אדיר.‬
‫התחלתי לעבור על אלפי התמונות.‬
‫האם היה כאן מידע כלשהו מ-2012‬
‫שיעזור לנו עם התיק הזה?‬
‫בין אלפי התמונות,‬
‫הייתה אחת שתפסה לי את העין.‬
‫חשבתי שזו חתיכה של סיסם שחור.‬
‫לא חשבתי שזה נוגע לתיק הזה,‬
‫אבל הייתי סקרן, כי זה נראה שונה.‬
‫כשהסתכלתי על זה מכמה זוויות שונות,‬
‫חשבתי, "זה נראה כמו כף רגל."‬
‫אני לא פתולוג.‬ ‫יש לי עותק של "האנטומיה של גריי",‬
‫אז הלכתי למדף הספרים.‬
‫ויש שם ציור שמראה‬
‫שכאן נמצאים הוורידים בכף הרגל.‬
‫ויש משהו שקורה לאחר המוות‬
‫בעקבות תמס דם,‬ ‫שבמסגרתו הוורידים הופכים לגלויים.‬
‫וחשבתי פתאום,‬
‫אנחנו רואים תמונה של גופה.‬
‫אולי זו כף הרגל של קארי.‬
‫בסוף השבוע של יום הנשיאים‬ ‫קיבלתי שיחת טלפון.‬
‫היה צריך ממש לצמצם עיניים כדי לראות.‬
‫אבל הייתה תקווה שעכשיו יש לנו‬ ‫עוד ראיות עם פתיחת המשפט.‬
‫הרגשנו גם שיש לנו דרך להוכיח‬
‫שזו כף הרגל של קארי, כי היה עליה קעקוע.‬
‫השגנו את ננסי,‬
‫והיינו חייבים לשאול,‬ ‫"האם לקארי היה הקעקוע הזה?"‬
‫והתשובה הייתה "כן".‬
‫לקארי היה הקעקוע הזה על כף הרגל.‬
‫זה היה הסמל הסיני ל"אימא".‬
‫חדש הערב באומהה, אישה שעומדת למשפט על רצח.‬
‫התובעים טוענים שמשולש אהבה הפך לקטלני,‬
‫אבל ההגנה טוענת שאולי רצח בכלל לא התרחש.‬
‫ביום הראשון בבית המשפט, נכנסתי קצת לחוצה.‬
‫זה לא היה אמור להיות תיק שההצלחה בו בטוחה,‬
‫כי היינו צריכים להוכיח‬ ‫לא רק את זה שקארי מתה,‬
‫אלא גם את הדרך שבו היא נרצחה,‬
‫אופן הרציחה, התכנון מראש.‬
‫אלה עמדו להיות אתגרים גדולים.‬
‫זה מקרה מוזר ומעוות של משיכה קטלנית.‬
‫באמת לא ידעתי מה קרה לקארי עד למשפט.‬
‫אין שום ספק, כבודו, שקארי מתה,‬
‫והראיות מראות שהיא נרצחה באומהה.‬
‫הלוואי שזה לא היה גורל המשפחה הזאת.‬
‫לשמוע שקארי נדקרה, קודם כול, פשוט...‬
‫הילדה שלך, את פשוט לא...‬
‫זה לא משהו שאי פעם...‬
‫אני מניחה שזה סיוט.‬
‫אלה תמונות שצולמו למזכרת.‬
‫הן מנציחות את המעשים הנתעבים‬
‫כאילו מדובר במין הישג.‬
‫ניסו להזהיר אותי לגבי מה שיתגלה,‬
‫אבל לא נראה לי שאפשר להזהיר מישהו‬
‫לקראת זה שיגלה שהבת שלו הושחתה,‬
‫ו...‬
‫נזרקה.‬
‫אף אדם אחד בעולם הזה‬ ‫לא ראה או שמע ממנה‬
‫מאז ה-13 בנובמבר 2012.‬
‫זה פשוט קורע אותי לגזרים.‬
‫הזמן הכי גרוע הוא לחכות לפסק הדין.‬ ‫לא ישנים הרבה.‬
‫עוברים על הראיות.‬ ‫האם עשיתי כל מה שיכולתי?‬
‫אני זוכרת שנכנסתי לאולם בית המשפט.‬ ‫זה היה... מתוח.‬
‫היו התקשורת והמשפחה.‬
‫חיכינו שהשופט ייכנס ויתיישב.‬
‫חלק ממני רצה להאמין‬
‫שזאת הייתה מסקנה מתבקשת שהיא אשמה,‬
‫אבל כולנו חששנו שהייתה בהחלט אפשרות‬
‫שהיא תצא משם חופשייה.‬
‫הסיכון היה גבוה.‬
‫אם ליז תימצא חפה מפשע,‬ ‫שמה של קארי לא יטוהר.‬
‫תמיד יהיה צל על ננסי ועל מקס,‬
‫ועל כל המשפחה.‬
‫קמתי. אני זוכר...‬
‫שהידיים שלי רעדו כי הייתי כל כך לחוץ.‬
‫בית המשפט פוסק,‬
‫לאחר בחינה מדוקדקת של הראיות,‬
‫שטענת ההגנה‬
‫שהמדינה לא עמדה בנטל ההוכחה‬
‫כי הגופה של קארי פרבר לא נמצאה...‬
‫הבטן שלי התהפכה, הכול בתוכי פשוט קפא.‬
‫הדברים שהוא אמר‬
‫נשמעו כאילו זה יהיה פסק דין "לא אשמה".‬
‫...הוכרעה על ידי כמות הראיות העצומה‬
‫שהוצגה על ידי המדינה במהלך משפט זה.‬
‫אבל אז צורת הדיבור שלו השתנתה.‬
‫קארי פרבר לא נעלמה מרצונה החופשי‬
‫ונעלמה מעל פני האדמה.‬
‫למרבה הצער, היא נרצחה.‬
‫בית המשפט קובע מעבר לכל ספק סביר‬
‫שהנאשמת הרגה בכוונה את קארי פרבר‬
‫בזדון מתוכנן ומכוון‬
‫ב-13 בנובמבר 2012,‬
‫כאן במחוז דאגלס, נברסקה.‬
‫היו בכי‬
‫וחיבוקים עם כל בני המשפחה.‬
‫עבור ננסי ומקס, הרגשתי עצב רב בשבילם‬
‫כי הם איבדו בת ואם,‬
‫ולעולם לא נוכל להחזיר אותה.‬
‫החלק הקטן שיכולנו להחזיר‬
‫היה לשקם את המוניטין של קארי בקהילה הקטנה.‬
‫אנשים יצאו מכלל הנחה שקארי משתגעת,‬
‫וברור שזה פוגע מאוד.‬
‫זה פוגע קשות במשפחה.‬
‫התקרבנו מאוד לננסי ולמקס‬ ‫לאורך כל הסיפור הזה.‬
‫תדחוף...‬
‫גם זכינו לדעת מי באמת הייתה קארי.‬
‫שכה אחיה.‬
‫קדימה, אימא.‬
‫טוב, קדימה, בוא נזוז.‬
‫רגע. אני צריכה את העוגייה. רואים אותה?‬
‫למדנו לראות שהיא הייתה אימא נהדרת.‬
‫תראו מה נכנס לתוך זה.‬
‫שהיא הייתה אדם טוב.‬
‫אוף!‬ ‫-הוא לקח את...‬
‫כן, נכון.‬ ‫-בסדר.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אתה צריך... פשוט תכבה אותו, אתה...‬
‫לאישה שיצאתי איתה היו מטרות,‬
‫ו... היא הייתה חייכנית, ורצתה להגיע להישגים.‬
‫היא רק ניסתה לפלס את דרכה בעולם הזה.‬
‫אני מצטער מאוד על מה שקרה.‬
‫לולא פגשתי את קארי,‬ ‫היא לא הייתה פוגשת את ליז,‬
‫וכל זה לא היה קורה.‬
‫אילו ידעתי שהבחירה הייתה בין טירוף כזה‬
‫לבין להגיד לקארי שאני לא מעוניין,‬ ‫הייתי אומר לקארי שאני לא מעוניין.‬
‫אבל לא מקבלים את הברירה הזאת.‬
‫אתם יודעים.‬
‫טוב, אז איזה מהם אני שוב?‬
‫שש עד עשר.‬ ‫-בחיי, זה לא נראה טוב.‬
‫הנה העשר, שש.‬
‫כן, אני לא אוהב אף אחת מהאפשרויות, האמת.‬
‫אז תכה בכולם.‬ ‫-אני מתכוון לעשות את זה.‬
‫לנצח אהיה אסירת תודה‬
‫לג'ים דוטי,‬
‫ולריאן אוויס,‬
‫ולטוני קאווה.‬
‫שוב תורי?‬ ‫-אתה באמת לא יודע לשחק ביליארד?‬
‫ראיתי איך עושים את זה.‬
‫בסדר.‬
‫הם הצילו את השפיות שלי.‬
‫ו...‬
‫הם תמיד יהיו הבנים שלי.‬
‫הם נהדרים במה שהם עושים.‬
‫ובלעדיהם, הייתי עדיין באפלה עכשיו.‬
‫- ליז גוליאר נידונה למאסר עולם -‬
‫- ללא אפשרות שחרור מוקדם -‬
‫תרגום כתוביות: זיוית אוריין‬