Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jag är inte utan skuld i det här.
Bra människor har råkat ut för hemska saker
på grund av en rad händelser med mig i centrum.
Larmcentralen, vad är adressen?
Jag har blivit skjuten. Nej!
Triangeldrama med dödlig utgång, säger åklagare.
HORA
Av alla fall jag har arbetat med är det här det mest bisarra och skruvade.
Försvaret hävdar att något mord kanske inte ens skett.
Jag var besatt av fallet, alla var det. Vi visste att det skulle bli svårt.
Vi hade varken kropp, vapen, och knappt ens en brottsplats.
De sakerna finns i alla mordrättegångar.
Jag trodde jag hade sett allt. Men aldrig nåt sånt här.
Jag fasade för min familj.
Den här personen är skrämmande. Vem vet vad hen är kapabel till?
Det ord jag tänker på är "monster".
ÄLSKARE
STALKER
MÖRDARE
Det måste ha varit år 2000.
Jag jobbade som lastbilsmekaniker.
En dag började en blond, snygg kvinna jobba där.
Han bjöd ut mig, på ett lite fånigt sätt.
Jag gillade att han var lite fånig.
Jag blev snabbt kär i honom.
Ganska snabbt hade vi barn och allt utom ett staket runt huset.
Det var den amerikanska drömmen. Nästan.
Dave jobbade dagar och jag nätter, så vi sågs inte så mycket.
Det var nog därför vi började växa isär.
Vi var inte lyckliga tillsammans längre.
Det kändes bäst att gå skilda vägar.
Jag bestämde mig för att flytta hem igen och tog barnen med mig.
Jag tänkte inte ge upp barnen,
så vi måste bo på samma ställe även om vi separerade.
Så jag flyttade till Omaha i Nebraska.
Men jag hade ingen aning om vad som väntade.
NEBRASKA. DET GODA LIVET HEM TILL ARBOR DAY
Jag började om som singel.
Det är lite ensamt på en ny plats där man inte känner nån.
Jag fick ett jobb som bilmekaniker, för det är det jag kan.
Jag hittade en etta och hade det bra.
Jag var vild och fri vid 35, och jag tänkte njuta av det.
Plenty of Fish var datingsajten alla använde.
Jag var inte ute efter nåt seriöst.
JAG VILL HA KUL. ... COOLT
POSTA PROFILEN
Det kändes spännande.
MATCHAR MOT 10 654 KVINNOR
DU HAR INGA MATCHNINGAR.
Noll, ingenting, nada.
Är jag så hemsk att ingen vill träffa mig?
Några dagar senare...
Jag kollade igen...
INKORG – NYTT MEDDELANDE
Det var då Liz kom in i mitt liv.
Hon verkade cool, jordnära.
Hon hade en städfirma.
Hon älskade djur. Hon hade två hundar, en katt.
Och en stor orm.
Det visade sig att vi hade mycket gemensamt.
Båda gillade sci-fi, actionfilmer, heavy metal.
Hon gillade motorcyklar och jag hade en. Vi var som skapta för varandra.
TVÅ BARN – HETEROSEXUELL
Båda hade en son och en dotter.
Båda var ensamma.
Det var min första riktiga dejt på flera år.
Jag var ganska nervös, men vi hade verkligen kul ihop.
Hon var glad och energisk.
Full av liv.
Vi åkte in till stan och gick på barer.
Jag hade inte varit med nån på länge, så jag kastade mig in i det.
Balansen kändes helt rätt. Jag hade fortfarande min frihet
men jag hade nån att prata och umgås med.
Det var precis vad jag behövde just då.
Redan på vår första dejt gjorde jag klart för Liz
att jag absolut inte ville binda mig.
Och sen, en dag...
Cari Farver kom in i mitt liv.
Jag tänkte direkt: "Oj, vad snygg hon är."
- Hej, du ser ut som en bilmekaniker. - Jaså?
Vi bara log mot varandra.
- Har du tid att titta på min bil? - Visst. Det går bra.
Hon var kund, jag chef, det var allt.
Alla bilar är lite olika...
Vi skulle nog inte ses igen.
Tack så jättemycket.
Några veckor senare går jag igenom profiler på en dejtingsajt
och ser en jag helt klart känner igen.
Det var tjejen från garaget för ett par veckor sen.
Och självklart tog jag kontakt.
"Hej, jag känner dig."
Hon svarade: "Jag känner dig också", och det var det.
Vår första dejt gick bra.
Hon berättade lite om sitt liv.
Hon var uppvuxen i en liten stad i närheten.
Hon fick barn när hon var rätt ung.
Men hon gick tillbaka till college.
Nu hade hon ett karriärjobb.
Datorer var hennes grej.
Hon hade ett sätt och driv som gjorde henne annorlunda än andra jag träffat.
Hon var smart och sexig, och egentligen inte i min liga.
Men jag frågade om hon ville gå hem till mig och hon sa ja.
Vi har inte ens tagit av oss jackorna
när det ringer på dörren.
Det är Liz.
"Jag måste hämta nåt från din lägenhet," säger hon.
Det här blir komplicerat.
Jag förklarar för Cari vad som pågår.
Det samtalet blev jävligt pinsamt.
Cari och Liz tittade på varandra i typ tre sekunder.
När Liz hade gått...
...ringde jag Cari som sa: "Jag är halvvägs hemma.
Du kan väl komma hit?"
Hon bodde i Macedonia, en liten stad i Iowa.
När jag kommer dit säger hon: "Vi är inte ett par,
vi ska inte gifta oss. Vi ska bara ha kul ihop."
Och jag sa: "Herregud. Helvete!
Ja! Vi är överens."
Cari jobbade tre kvarter från min lägenhet,
så vi började direkt tillbringa mycket tid tillsammans.
Hon övernattade ofta, men inte bara för sex. Vi pratade länge och ofta.
Och jag var glad att hon var där.
En morgon gick jag upp kl. 6 för att åka till jobbet.
Jag gav henne en liten puss och gick ut.
Jag visste det inte då,
men den dagen förändrades mitt liv för alltid.
Runt klockan tio, halv elva
får jag ett sms från Cari.
DU, VI BORDE FLYTTA IHOP
Jag tänker: "Vi har träffats i två veckor.
Det har varit hett och intensivt, men bara i två veckor."
VI HAR JU PRATAT OM DET
Jag hann knappt trycka på Skicka innan jag fick ett gäng sms tillbaka.
FAR ÅT HELVETE
DU HAR FÖRSTÖRT MITT LIV
JAG VILL ALDRIG SE DIG IGEN
Jag blev helt chockad.
Vi hade ett förhållande men det var inte mer än så.
Oavsett hur bra man kommer överens med nån vet man inte riktigt vem den personen är.
När jag gick hem till lunch fanns det inga spår av Cari.
Hennes väskor och tandborste var borta.
Jag tyckte att det var trist att det inte funkade,
men jag ville gå vidare som om inget hade hänt.
Jag hörde inget från Cari på ett par dagar.
Men sen började hon messa mig igen.
DU ÄR EN SKITHÖG
JAG SKA FÖRSTÖRA FÖR DIG
Hon började med några få meddelanden först men sen kom det fler och fler.
JAG FÖRSTÖR DITT LIV
Elakare, råare...
FÖR DU FÖRSTÖRDE MITT
...mer och mer hotfulla.
Jag förstod inte varför hon trakasserade mig.
På den tiden
var Cari väldigt mycket sin egen person.
Hon talade om vad hon tyckte.
CARIS MAMMA
Jag visste att hon hade träffat nån.
Det var ett nytt förhållande, och det är alltid intressant i början.
Han bodde bara några kvarter från hennes jobb, vilket hjälpte,
så hon kunde övernatta där.
Så jag tänkte inte på att vi inte hade nån kontakt.
Men efter ett tag kunde jag fortfarande inte få tag i henne.
Mödrar och döttrar har alltid sina upp- och nedgångar. Vi också.
Men det förbryllade mig när jag inte kunde få tag i henne.
Jag är på jobbet och en ur personalen kommer och säger:
"Dave, några poliser vill prata med dig."
Hur är läget?
Vad har jag gjort? Varför vill polisen prata med mig?
Jag vet inte vad som pågår, men det är inte kul.
Det första de frågar är: "Känner du Cari Farver?"
Ja, självklart.
De sa att Caris mamma hade anmält henne saknad.
Jag är illa ute här. De tänker:
"Hur kan hennes pojkvän inte veta var hon är?"
Så jag tog fram mobilen och visade alla hotfulla sms hon hade skickat.
Efter det ändrade de attityd.
De såg det som ett jobbigt uppbrott. Sånt händer hela tiden.
Det är ingen stor grej, och det går över snart.
Folk brukar inte trakassera andra särskilt länge.
Strax efter att vi anmält henne saknad
fick jag meddelanden från Cari på hennes Facebook-sida.
JAG ÄR INTE FÖRSVUNNEN, JAG VILL BARA INTE KOMMA HEM.
JAG ÄLSKAR ER, MEN JAG BEHÖVER TID.
SKICKA
Hon messade mig "Grattis på mors dag".
Men sen började jag få korta meddelanden
som hela tiden blev elakare och elakare.
Jag hade inte sett Liz på ett tag,
men sen kommer hon hem till mig en dag.
Hon säger att hon vill visa mig en sak.
Jag tittar på hennes bil.
Det syns att nån har repat den med en nyckel.
JAG GÖR MER
OM DU INTE LÅTER BLI DAVE
HORA
Det visar sig att Liz trakasseras av Cari på samma sätt som jag,
med sms och mejl.
Cari var svartsjuk på Liz.
HON FÖRSTÖR OSS
Vi var rädda att nåt hemskt skulle hända.
JAG KAN GÖRA VÄRRE SAKER
ÄN NÅGRA REPOR PÅ EN BIL
Jag arbetade på Omaha-polisen i 22,5 år.
De sista 10, 12 åren var jag kriminalpolis vid Speciella enheten för brottsoffer,
specialiserad på våld i hemmet och stalkning.
Dave Kroupa kontaktade mig i slutet av 2012.
Vi ser ofta liknande fall. Det var rutin för oss.
Vi hade att göra med en svartsjuk före detta flickvän.
Det var möjligen den inledande fasen i en stalkning.
Innebörden i alla hennes olika sms och mejl är:
"Om inte jag kan få dig, får ingen dig."
Men det visade sig bli ett av de märkligaste,
mest oförutsägbara fall jag nånsin jobbat med.
HUR SMAKAR KAFFET?
SER DU MIG?
JAG SER DIG. DU VILL HA MIG I DITT LIV
VI SKA ALLTID VARA TILLSAMMANS
I början kom meddelandena från Cari
från hennes ursprungliga telefon men sen ändrades det.
SLAPPKUK, LOSER
De kom från många andra telefonnummer. 20, 30, 40 olika.
Jag hann inte blockera dem.
OM JAG SKADAR DIG ÄNDRAS ALLT JAG SKA FÖRSTÖRA DITT LIV
JAG HAR KVAR NYCKLARNA HEM TILL DIG JAG LÄMNAR DIG INTE
Jag visste att alla kom från Cari för hon använde samma ord hela tiden.
JAG SKA TA ÖVER DITT LIV!
JAG BEVAKAR DIG. JAG SKA FÖRSTÖRA DITT LIV
Samma sak hände med mejlen.
Mejlen kom från en massa olika alias
eller slumpmässiga namn, och jag fick upp till 125 om dagen.
JAG LÅTER DIG ALDRIG VARA MED NÅN. JAG TÄNKER TRAKASSERA DINA BARN
JAG SER DIG PÅ JOBBET
Dave gjorde en anmälan och sa att Cari messade honom
med specifika detaljer om kunder han pratade med,
så hon stod alltså utanför hans arbetsplats.
VARJE HORA DU PRATAR MED
JAG FOTAR DERAS REGISTRERINGSSKYLT
JAG STRUNTAR I OM DE BARA ÄR KUNDER
JAG GER MIG PÅ DEM
Jag tänkte: "Om hon ser vad han gör..."
"Hon måste gömma sig nära hans lägenhet."
Så jag letade i hela området efter platser där hon kunde se vad han gjorde.
Jag gjorde en omvänd spaning för att ta reda på varifrån hon såg honom.
Jag knackade dörr och visade ett foto av Cari.
Ingen hade sett henne.
Jag visste att jag måste hitta henne för att komma vidare.
Det som hände sen kom som en chock.
JAG BOR PÅ 11618 BURT STREET
Cari sa att hon bodde ett par hus bort, i samma lägenhetskomplex.
LÄGENHET NR. 12
Ett, två, tre... Jag hoppas att jag hittar henne.
Men ju närmare jag kommer... Fem, sex, sju...
Nu vill jag ringa polisen.
Jag börjar bli förbannad.
Jag vill inte ringa polisen. Nu vill jag ge igen.
Sen ser jag nummer 10.
Och sen 11...
Och jag letar så klart efter 12...
Det finns ingen 12.
Existerar inte.
Det är bara en del i den psykiska terrorn.
På väg tillbaka hem tittar jag på alla lägenheter runt omkring
och undrar var hon tittar på mig ifrån.
Hon gjorde det för att psyka mig.
Men sen blev det ännu värre.
Fan.
Cari är hemma hos Liz.
UNDRAR OM HON ÄR HÄR?
HON LÄMNADE GARAGEDÖRREN ÖPPEN
Jag menar, allvarligt... Vad fan?
Det är definitivt en upptrappning.
Hon hade inte bara repat Liz bil i garaget,
utan även sprejat på väggen.
HORA
Polisen tillkallades och en anmälan gjordes.
Men jag såg hur det oroade Liz och hennes barn.
Liz blev trakasserad för att jag dejtade en kvinna
som gör hennes liv också till ett helvete.
DU ÄR EN JÄVLA HORA, LIZ
OCH EN SLAMPA
Jag kände att hon var det största offret i allt det här.
Jag ville försöka skydda henne.
Vi kände oss trygga tillsammans och återupptog förhållandet.
DAVES FÖRE DETTA FLICKVÄN
Dave och jag stod varandra nära.
Barnen åkte hem till honom på helger.
Så de visste vad som hände med Cari och att hon hotade Dave.
När han berättade om alla sms och vandaliseringen
ville jag inte att barnen skulle vara hemma hos honom.
Han fick träffa dem hemma hos mig.
Jag kände mig väldigt nervös.
Jag är på jobbet och Liz ringer mig.
Ett fönster har krossats i min lägenhet och nån verkar ha varit inne i den.
Över sängen stod det, i rött läppstift: "Försvinn, din hora."
På sängen låg några av Liz kläder.
De hade blivit huggna och sönderskurna med en kniv.
Som i ett mord.
Man kan knappast utsättas för ett större hot om direkt, fysiskt våld.
Vad hade hänt om Liz hade varit där när Cari bröt sig in?
Skulle hon ha knivhuggit Liz?
Det är ett hot. Inget skitsnack.
HON SKA DÖ
INGEN KAN STOPPA MIG
I det här skedet av utredningen, med tanke på alla brott hon hade begått,
hade jag tillräckliga skäl för att utfärda en häktningsorder för Cari.
Jag kan tyvärr inte göra mer, eftersom jag inte hittar henne.
I stalkningsfall är det inte ovanligt.
Men ju längre tid utredningen av såna här fall tar,
desto mer påverkas offren.
Stalkningen hade pågått i över ett år.
När jag gick ut och åt med mina barn
kunde hon messa: "Du är på X med dina barn."
Dra åt helvete! Lämna mig ifred, för fan.
Man vänjer sig långsamt vid det onormala.
Paranoian blir ens liv.
JAG KOMMER FORTFARANDE IN I HUSET
Man tänker jämt på vad som kan hända.
JAG HAR MITT ÖRA MOT DIN DÖRR
JAG HÖR ALLT
JAG BEVAKAR DIG
Ibland var det svårt att skilja på verklighet och fantasi.
Allt eftersom månaderna gick tillbringade jag mer och mer tid i baren.
Jag tog en drink och kunde slappna av lite.
Min hjärna höll käften ett litet tag.
Jag var på väg mot ett psykiskt sammanbrott.
JAG SATTE ELD PÅ HORANS HUS
Det vände sig i magen på mig. "Helvete", tänkte jag.
Cari satte eld på Liz hus.
JAG HOPPAS ATT HORAN OCH HENNES UNGAR DÖR
Liz stod för sig själv, och bara grät.
Som tur var så var Liz barn inte i huset.
Men alla hennes husdjur dog.
Hon har förlorat sin bostad och alla sina ägodelar.
Jag tänkte: "Nu är det här en helt annan utredning".
Jag kontaktade brandutredaren.
Vi träffades på plats, gick igenom huset.
Det var vatten överallt och den hemska lukten efter en brand.
Nu hissas varningsflaggorna för mig.
Jag tänker: "Det här kan gå så långt att nån skadas allvarligt eller mördas."
Jag tänkte: "Jag måste ta fast den här personen!"
I brottsplatsutredningen ingick förstås att prata med Liz.
Intervjun spelades in.
Jag vet att du har haft problem. Kan du berätta lite om det.
Killen jag träffar dejtade en flickvän i två veckor,
som har stalkat mig sen i november.
- Vet du vad hon heter? - Cari.
Hon skrev att hon ville döda mig och mina barn.
Okej. Så det verkar handla om mordbrand.
Vad händer med mina djur?
- Djuren är... - Jag vet att de är döda, men...
En förening kommer att ta hand om dem. Jag är ledsen.
Jag önskar att hon försvann.
Efter branden tog Liz det lilla hon kunde rädda från huset och flyttade.
Hon sa inte vart, och jag klandrade henne inte.
Hon ville inte att Cari skulle följa efter henne.
Då kände jag mig ensam.
Jag visste inte om jag skulle vara arg eller ledsen.
Jag hade förlorat min partner, den enda som förstod vad jag gick igenom.
Det enda jag kunde göra var att också flytta.
Jag skaffade en ny mobil. Och ett nytt jobb.
Jag ville bygga upp mitt liv igen, bort från Cari.
Men i bakhuvudet visste jag att hon fanns kvar där ute.
ETT ÅR SENARE
Pottawattamie County har en liten polisstation.
Två år tidigare hade jag hört att några poliser
utredde ett fall med en saknad person som hette Cari Farver.
Hon var en ensamstående mamma som bara försvann.
Ingen hade sett henne, men hon kommunicerade via mejl och sms.
Samtidigt hade kriminalpoliser i Omaha
utrett mordbrand, trakasserier och vandalism.
Men efter en lång tid hade fallet kallnat för utredarna som försökte lösa det.
Fallet var intressant och fängslande.
Jag sa till Jim: "Vi borde fråga om vi kan ta fallet."
Jag och Ryan är bästa vänner.
Bra skott, Ryan.
Jim är den mest urbana cowboy jag nånsin träffat.
Han har nog aldrig ridit en häst men han ser äkta ut.
Ryan är mer av en skjuta-från-höften-typ av kille.
Glöm det.
Jag är lite mer organiserad.
Vi kompletterar verkligen varandra.
Avis och jag gick till vår chef
och frågade om vi kunde ta över Cari Farver-fallet.
Han gav oss klartecken.
Vi besökte Nancy Raney, Caris mamma. Hon bodde i Macedonia i Iowa.
Hon berättade hur allt började.
Det hade gått flera år sen vi hade träffat en utredare.
Så jag var skeptisk.
Jag var nog lite kort mot honom, för jag hade förlorat allt hopp.
När såg ni henne sist?
Vi har inte sett henne sen 11 november 2012.
För några år sen, alltså.
Kort efter att hon försvann fick jag meddelanden
där hon sa: "Jag har tagit ett jobb i Kansas
och tjänar 100 000 dollar om året."
Hennes son Max fick stanna hos oss.
Jag är nyfiken på hur hon mådde innan hon försvann.
Sa hon nåt om hur hon mådde?
Hon var trött för att hon hade jobbat mycket.
Hon berättade säkert inte allt för mig.
Men jag sa inte allt till min mamma heller.
Men hon brukade alltid ringa hem.
Jag förstod det inte. Så vi anmälde henne saknad.
Om hon bara inte vill vara här längre, så är det hennes beslut.
Men jag skulle vilja veta hur hon mår. Om hon är sjuk eller skadad.
I början engagerade jag mig i fallet för att det lät intressant.
När jag träffade Nancy blev mitt mål att ge henne svar.
När jag gick igenom mappen
såg jag en rapport som nämnde att Cari har bipolär sjukdom.
CARI, SAKNAD PERSON 16 NOVEMBER , 2012
CARI ÄR BIPOLÄR
Ja, hon led av depression.
Jag antog att hon hade tagit medicin med sig.
Men det hade hon inte.
MEDICIN HITTAD HEMMA HOS CARI
Att Cari inte tog sin medicin kunde förklara personlighetsförändringen,
trakasserierna, meddelandena och stalkningen.
De första utredarna kom till slutsatsen
att hon försvann för att hon hade en psykisk kris.
Jag hoppades
att hon skulle återvända.
Jag hade flyttat och försökte börja om.
Liz är ute ur bilden. Så jag vill så klart försöka dejta igen.
Jag går ut på en annan dejtingsajt.
MAN SÖKER KVINNA
DINA KONTAKTER
Jag kollade profiler och tog kontakt.
Det blev mest med en kvinna.
TATUERINGSARTIST
Allt går bra, vi chattar och bestämmer en dejt.
Jag har väntat en timme. Servitören säger typ "hon kommer inte".
"Ser ut så," svarar jag.
JAG KOMMER, MEN JAG ÄR SEN
Så jag sitter där ett tag till.
Och sitter där...
Och sitter där.
Precis när jag tänker att hon inte kommer, skickar hon ett nytt sms.
CARI HÄR
FAN TA DIG
Jag hade släppt in Cari i mitt liv igen.
Men den här gången blev det ännu värre.
Plötsligt blev Amy, mitt ex, hennes måltavla.
VÄNTA BARA TILLS JAG SKÄR HALSEN AV HENNE
Jag började få meddelanden från Cari
som sa att jag skulle hålla mig borta från Dave.
JAG SKULLE GÖRA MIG AV MED DIG OM JAG KUNDE
Jag var livrädd.
Sen började meddelandena handla om mina barn.
En helg gick jag och barnen till parken för att leka en stund.
RYAN ÅKER RUTSCHKANA
OCH DU PUTTAR PÅ LEXI PÅ GUNGAN
Hon visste precis vad vi gjorde.
Jag tänkte: "Förföljer hon mig hela tiden?"
En kväll fick jag ett sms från Cari som sa att hon tänkte...
...skära halsen av barnen när de sov.
Min son sov på soffan med ett basebollträ.
När jag väckte honom
sa han att han sov på soffan för att kunna skydda oss.
Det kändes hemskt.
Inget barn ska behöva känna så.
Jag vill köpa en pistol.
Letar du efter ett målvapen...
Jag kände att det var en tidsfråga innan nån blev skadad på riktigt.
Jag var tvungen att skydda min familj.
Min far gav mig en pistol.
Det var en automatisk Smith & Wesson, nio millimeter.
Följ med mig så avslutar vi köpet.
Jag är ingen revolverman med pistolen vid höften.
Så jag la den högst upp i garderoben i sovrummet,
utom räckhåll för mina barn, men där jag kunde nå den om jag behövde.
Jag ville inte tvingas använda den.
Mycket är oförklarligt i det här fallet. Men det som stack ut mest för oss
var att ingen hade sett eller hört nåt från Cari på två år.
Mejl, sms och sociala medier räckte inte som bevis på att Cari Farver var vid liv.
Hon sa i dem att hon ville komma bort och skulle flytta till Kansas.
CARI, MACEDONIA, HUSRANNSAKAN
Men på de första utredarnas fotografier tagna hemma hos Cari
var garderoberna fulla av kläder.
Alla hennes tillhörigheter fanns kvar.
Det var som om hon skulle komma hem i eftermiddag. Inget hade ändrats.
Sängen var bäddad. Jackan hängde på en stol.
Inget tydde på att hon hade flyttat till en annan stad.
På Caris bankkontoutdrag fanns två transaktioner
som gjorts några dagar efter att hon försvann.
Efter det fanns det ingenting. Och det är svårt att leva utan pengar.
När Cari försvann var hennes pappa döende.
Jag tror inte att hon skulle ha åkt, för hennes pappa var så sjuk.
Två, tre veckor efter att han dog, drömde jag om honom. I drömmen sa han:
"Nance, hon är med mig. Det är okej".
Jag ser hans ansikte än idag.
Men jag ville finnas där för Max,
för att ge honom stabilitet. Han var bara 14 år.
Det är kanske en mors intuition, men jag visste att Cari inte levde.
Jag sa till Jim: "Jag tror inte att hon gav sig av frivilligt."
Han tittade på mig och sa: "Nej, det tror inte jag heller."
Jag kramade honom och grät, för ingen polis hade sagt det till mig.
Om Cari inte var vid liv, blir det ett helt annat fall.
Vi hade bara teorier och spekulationer, men vi fortsatte arbeta med fallet.
Nu såg vi det som en utredning om ett dödsfall.
Vi visste att Dave och Liz hade fått hotfulla mejl och sms från Cari i åratal.
Men om Cari var död, kunde hon inte ha skickat dem.
För att veta vad som hänt Cari måste vi ta reda på vem som skickar dem.
Vi behövde en it-kille.
Ett ögonblick.
Jag har Soylent,
som innehåller koffein, och kaffe, som innehåller koffein.
Och resten av mitt förra kaffe, som innehåller koffein.
Tony Kava arbetade för it-avdelningen och även som biträdande polis-volontär.
- Soylent. - Vad är Soylent?
Det är vad nördar dricker istället för att äta.
Jag dricker två eller tre om dagen, och sen äter jag hummus.
Tony fick en dollar om året för att hjälpa till med kriminaltekniska utredningar.
Jag vet inte om det märks, men jag är tydligen på autismspektrumet.
Det är rimligt med tanke på att jag äter och dricker samma sak varje dag.
Jag tror faktiskt att det hjälper utredningarna.
I Cari Farver-fallet fanns det hundratusentals mejl och sms.
Över två år med digitala bevis.
Kan vi hitta var de kom ifrån får vi kanske veta vad som hänt med Cari.
Alla datorer har en IP-adress.
Det står för Internet Protocol.
Det är som adressen till ditt hus, fast till din dator.
Om vi kan hitta IP-adressen till ett mejl eller sms,
kan vi försöka spåra den till en plats.
Men det verkade som om den som skickade dem
använde olika tjänster för att dölja sin riktiga IP-adress.
VPN:s, proxyservrar, ibland även wifi på McDonald's.
Jag var säker på att det fanns en IP-adress nånstans
som var nyckeln till att lösa fallet. Jag måste skriva programmet som krävdes.
Jag kallade det Dex.
När Dex var klart började jag ställa frågor till det.
Jag försökte hitta ett mönster i det här informationskaoset.
Vi hade miljontals IP-adresser.
Jag sa: "Hur många är unika?"
Det fick ner siffran till 13 000.
Sen följde jag upp med: "Visa vilka tio IP-adresser som förekommer oftast."
Av de tio oftast använda adresserna är åtta VPN:er. De hjälper oss inte.
Men den IP-adressen som använts oftast...
Det var 174.71.6.113.
Adressen var kopplad till ett hus i Council Bluffs i Iowa.
Huset tillhörde en man som heter Todd Butterbaugh.
Vi fick en chock, för...
Todd jobbar för Pottawattamie County och...
Jag är hans chef.
Det här var så klart en obekväm situation.
Första steget var att gömma vår ärendeakt.
Som it-anställd hade han ju tillgång till filerna.
Vi begärde en husrannsakan av hans hus.
Todd var en misstänkt.
Han är en it-datorkille, och det är ett digitalt fall.
Men vi frågade ändå om nån annan hade bott där och använt hans wifi.
Han sa att han hade en oregelbunden flickvän.
TODDS HUS
Flickvännen hade bott hos Todd sen hennes hus brann ner.
Todds oregelbundna flickvän
hette Liz Golyar.
Jag blev chockad. Fallet gjorde en tvärvändning.
Todd berättade att Liz Golyar hade använt hans wifi i flera år.
Lägger vi ihop de digitala bevisen i alla e-postkonton och allt annat
blir det tydligt att alla vägar leder till Liz.
Allt tydde på att Liz hade utgett sig för att vara Cari
från det att Cari försvann.
Alla meddelanden till Dave, Liz, Nancy och till Max kom från Liz själv.
Vi trodde att Liz var offret. Det är inte sant. Liz är stalkern.
Poliserna berättade att det var Liz som låg bakom allt.
Det gick runt i skallen.
Jag gick längst in i verkstaden där min verktygslåda var
och bara lutade mig mot den och grät.
Jag försöker gå igenom pusselbitarna och sätta ihop dem.
Cari stod aldrig utanför mitt hus och messade mig.
Cari repade inte min bil med en nyckel
eller brände ner Liz hus eller slog sönder mina fönster.
Det var Liz som stalkat mig hela tiden.
Snacka om psykisk terror.
Det tog inte lång tid att bocka av rutorna i mitt huvud
och komma till slutsatsen att Cari troligen var död.
Det är svårt att svälja.
Otroligt svårt.
Vid det här laget tror vi att Liz är ansvarig för vad som hänt Cari.
Men det enda vi kan bevisa är att Liz utgett sig för att vara Cari.
Vi visste inte vad som hänt Cari eller om Liz varit inblandad.
Så vi kunde inte gripa Liz. Men hon blev vår huvudmisstänkt för vad som hänt Cari.
Vi måste gå igenom alla insamlade bevis i ett helt annat ljus.
De första utredarna trodde att Liz var offret,
så de laddade ner hennes mobil flera veckor efter att Cari försvann.
När jag gick igenom listan
såg jag nåt som de första utredarna missat.
Det fanns en bild på Caris bil, tagen på julafton 2012.
DATUMEN STÄMMER INTE!
I ärendeakten står att polisen hittade bilen först den 8 januari.
Det här fotot antyder att Liz visste var bilen fanns hela tiden.
Det gav utredningen en helt ny infallsvinkel.
Polisen hittade bilen i januari 2013 och undersökte den.
Enligt rapporten hittades ett fingeravtryck.
Fingeravtrycket fanns inuti fordonet, på en tablettask i mittkonsolen.
Vi jämförde det fingeravtrycket med Liz fingeravtryck.
Det matchar. Det är Liz fingeravtryck.
Det var starka bevis som visar att Liz var i Caris bil
före den 8 januari, när vi hittade bilen 2013.
Det var ett stort genombrott.
Men det svarar fortfarande inte på vad som hänt Cari, eller var hon är.
Nu stod mycket på spel, för vi visste inte vad Liz var kapabel till.
För att få fram mer bevis satte vi en sändare på Liz bil.
Vi följde hennes gps-position hela tiden.
Vi ser att hon kör runt i cirkel runt Amys hus varje dag.
Så nu är vi oroliga för Amys säkerhet.
Jag hade besökt mina barn en söndagskväll.
Jag kom hem mellan halv nio och nio.
Jag går in i sovrummet för att byta om.
Så fort jag öppnade garderoben såg jag att min pistol hade flyttats.
Pistolen är borta. Den finns inte där.
Det knyter sig i magen på mig.
Larmcentralen, vad är adressen?
- Jag har blivit skjuten. - Okej, var är du?
Jag är i parken vid polisstationen.
Kvällen den 5 december 2015 dirigerade jag trafiken vid en julkrubba.
Och jag hörde ett radioanrop om skottlossning i Big Lake Park.
- Okej. Blöder du mycket? - Mina fötter och ben är dränkta i blod.
Okej. Är förövaren i närheten?
Jag tror inte det. Hen sprang iväg.
Kvinna skjuten i Big Lake Park.
När jag hörde det blev jag förkrossad. Jag menar... Jag var säker på
att Daves exfru Amy Flora hade blivit skjuten i parken.
- Vet du vem som gjorde det? - Nej.
- Vet du om det var en man eller kvinna? - En kvinna.
Senare uppger nyheterna att en kvinna blivit skjuten. Hon heter Liz Golyar.
Frågan vi ställer oss är:
"Vem vill skjuta Liz?"
Chock och oro råder ikväll kring en skjutning i en park.
Polisen kan inte hitta kvinnan som sköt en annan kvinna i benet.
Omständigheterna är märkliga.
Jag hörde bara: "Öppna, det är polisen."
Jag öppnade dörren och två poliser med dragna vapen stod utanför.
Jag blev rädd.
Jag tänkte: "Vad händer med barnen?"
"Jag åker i fängelse."
När hon hade återhämtat sig
kom Liz till polishuset för en intervju.
Jag är utredare Doty, jag jobbar här i polishuset.
Jag vet vad som hände i Big Lake Park.
- Okej. - Jag har läst polisrapporten.
I den pekas Amy ut som huvudmisstänkt.
Jag menar, det förvånar mig inte.
Jag trodde inte att Amy hade skjutit Liz.
Det lät sjukt, men vi misstänkte att Liz gjorde det själv.
Vi tror att Liz stal pistolen från Daves lägenhet.
Och sköt sen sig själv med den.
Jag har skjutits i benet.
Hon försökte sätta dit Amy.
Inte bara för skjutningen, utan även för mordet på Cari.
Det har förekommit osämja mellan dig och Amy.
Hon tål inte Cari heller.
- Har hon... - Hon har sagt det till Dave och mig.
- Vad har hon emot Cari? - Hon vill klå upp henne hela tiden.
Vi visste vilket spel Liz spelade och vi spelade med.
Min tanke är att om hon vågade skjuta dig,
kan hon lika gärna ha gjort nåt mot Cari.
Vi hoppades att hon skulle hjälpa oss, om hon trodde att vi skulle gripa Amy.
Så vi använde det för att vända på steken och överlista henne.
Om du kan tänka tillbaka på om du har haft kontakt med Amy
och hon kanske har sagt nåt mer hotfullt än: "Jag vill spöa Cari".
Om hon har sagt nåt riktigt hotfullt eller antytt att hon gjort nåt mot Cari,
så skulle det vara guld för mig. Då kan vi börja bygga ett fall mot henne.
Förhoppningsvis skulle Liz skriva till sig själv som Amy,
och vi skulle få tillräckligt för att bygga upp fallet mot Liz.
Liz trodde att hon överlistade oss, men hon spelade dam, vi spelade schack.
JAG SKÖT DIG I BIG LAKE PARK EFTERSOM DU INTE LÄMNAR DAVE IFRED
Några dagar efter intervjun gav Liz oss meddelanden hon fått från Amy.
"Jag sköt dig i Big Lake Park eftersom du inte lämnar Dave ifred."
Vi visste att Liz skrev till sig själv i Amys namn.
Det var en bra början.
Men vi behövde mer information från Liz om vad som hänt med Cari.
Jag vet att polisen inte kunde gripa Liz eftersom de inte hade bevis mot henne.
Men jag, barnen och Amy känner oss hotade.
Vad som helst och vilken galenskap som helst kan ju hända.
Om hon kan skjuta sig själv, vad mer kan hon göra?
Jag var livrädd just då.
Vi var oroliga för Amy och hennes barn.
Så jag tog fram en plan.
Jag ringde Dave och spelade in samtalet.
Som en far till en annan, man till man...
Jag skulle göra allt för att vara med mina barn så mycket som möjligt.
- Jag skulle bo hos Amy om jag var du. - Okej.
Jag skulle flytta ihop med mitt ex igen om jag visste att barnen var i säkerhet.
Okej. Jag lyder ditt råd.
Hade jag en baktanke med min plan? Ja.
Vi visste att så fort Liz fick veta att Dave tänkte flytta ihop med Amy,
skulle hon börja tappa greppet totalt.
- Det här är utredare Doty. - Ja.
- Vem pratar jag med? - Liz.
Vad är det, Liz?
Hon är fortfarande inte gripen. Hon får skjuta en person,
döda en annan person och flytta ihop med Dave.
Hon får vara fri, för ni griper henne inte.
Jag kan inte göra mer om Amy inte pratar med oss.
- Är du kvar? - Ja.
Om hon berättar mer detaljer kan vi bygga upp fallet mot henne.
- Okej. - Okej. Hej då.
Telefonsamtalet med Jim var vändpunkten.
Planen fungerade.
Den kvällen fick vi ett stort genombrott.
Liz börjar vidarebefordra fler meddelanden från Amy.
JAG KÖRDE GALNA CARIS BIL
Den här gången fick vi detaljer om mordet på Cari.
Mejlen var som mördarens beskrivning av mordet.
KNIVHÖGG HENNE I MAGEN. TVÄTTADE BILEN
LIVET RANN UR HENNE
Vi visste att det inte var Amy. Liz skrev till sig själv som Amy.
Mejlen beskrev hur hon hade parkerat på en ödetomt
och täckt Cari med en presenning och eldat upp henne.
För oss poliser är det spännande,
för det kan vara bevis som vi har letat efter i åratal.
Men samtidigt framkommer fasansfulla saker i mejlen.
STOPPAD I SOPPÅSAR
I EN CONTAINER
De här mejlen, om de sa sanningen, var ett stort genombrott,
för vi visste inte vad som hänt Cari.
Vi trodde att Liz var inblandad, men vi visste inte vad hon hade gjort.
Alla de här mejlen beskrev att Cari hade knivhuggits i sin bil.
Det ledde oss tillbaka till bilen igen, men nu letade vi efter blodspår.
Vi behandlade bilen med blodreagens.
Vi sprejade överallt vi kunde komma på.
När kemikalen träffar blod lyser den under ett svart ljus.
Vi lyste med svart ljus i framsätet, passagerarsätet, baksätet och bakluckan.
Vi hittade ingenting.
Det fanns inga spår av blod.
Men det var Caris bil. Hon körde troligen när hon blev knivhuggen.
Jag drog av materialet från förarsätet.
Men det fanns inget där, bara skummaterial.
Sen gjorde jag samma sak med passagerarsätet.
På sätet fanns en stor röd fläck.
Vi hade hittat brottsplatsen.
- Åker du med Ambrose? - Ja, jag åker med honom.
Utredare Avis ringde mig och sa: "Vi har gripit henne."
Just då kändes det som om en vikt lyftes från mina axlar.
Men inte allt.
Man kan inte bara stänga av fyra år av paranoia.
Det funkar inte.
ENDAST TJÄNSTEBILAR
Anledningen till att du sitter i den här stolen idag är
att jag har många frågor som du måste svara på.
Har du sett Caris bil?
- Har du sett den? - Nej.
Du har ett foto av hennes Explorer och regskylten i din telefon.
- Jag har aldrig sett hennes bil. - Du har suttit i den.
- Du har kört den. - Nej. Jag har aldrig varit i hennes bil.
Jag har aldrig varit i närheten av den.
- Dina fingeravtryck finns i den. - Nej.
Jag ljuger inte. Jag har aldrig ens sett hennes bil.
Nu vill jag att du tänker efter noga. Tänk efter hur du ska göra här.
Ska du sitta här och vara ångerfull? Eller kallblodig?
För i fyra år nu
har den här familjen letat efter svar.
I många år
har nån skickat mejl från falska konton i Caris namn.
Vart leder IP-adresserna?
Hem till dig.
Varför skulle du skriva alla mejl?
Jag har inte skrivit några mejl.
- De kommer från dig. - Det stämmer inte.
Du anklagar mig för nåt jag inte har gjort.
Allt pekar mot dig.
Jag säger inget mer utan min advokat.
Senaste nytt: Det ryktas om ett gripande.
Golyar åtalas för överlagt mord och är häktad i Pottawattamie County.
Men utredningen var inte över efter gripandet.
Rättegången skulle bli tuff.
Vi behövde bra åklagare som jobbade tillsammans med oss.
Utifrån sett framstod det här fallet som osannolikt.
Jag visste inte hur jag skulle få rätten att tro att det är sant.
FOTO SKICKAT AV CARI
Det här var nån som repade sin egen bil och skar sönder sina egna kläder.
Personen hade till och med bränt ner sitt eget hus.
Vem skjuter sig själv i benet, för sjutton?
Men mitt största bekymmer var: "Hur bevisar man ett mord utan en kropp?"
Vi behövde bevisa att A: Cari är död.
Och B: Att Liz dödade henne.
Vi jobbade hårt dag och natt för att hitta bevis på att Cari var död.
Avis och jag lämnade inget åt slumpen.
Vi ville hitta allt som eventuellt kunde hjälpa oss med fallet.
Det var tufft.
Tolv, ibland 14, 16 timmar om dagen.
Vi gick igenom samma listor igen, för tusende gången för att inte missa nåt.
Alla mejl, alla konton, för att se till att vi inte missade ett.
Det tärde på mig.
Mitt äktenskap vacklade.
Jag var inte en bra pappa just då, och det knäckte mig.
Ett år innan jag började jobba på fallet fick jag veta att jag har en hjärntumör.
Samtidigt som fallet intensifierades växte tumören, vilket betydde operation.
Så jag frågade: "Måste jag sluta jobba om jag opereras?"
Och svaret jag fick var ja.
Så jag sa: "Jag gör operationen efter att fallet är klart."
Vi var båda hundra procent engagerade för att hitta den saknade pusselbiten.
Vi kontaktade alla igen och frågade: "Kommer ni på nåt annat?"
Vi intervjuade Dave för säkert femtielfte gången.
De börjar gå sin väg, men stannar till.
Och Kava vänder sig om och säger, som i förbigående:
"Bara en sak till. Har du nån elektronik
från november, december 2012? Nåt du inte har gett oss?"
Jag gick till mitt förråd och grävde lite.
Jag hittade en gammal pekdator. Den var dammig och stendöd.
Den är inte intressant i sig, men den har ett minneskort.
Det sitter ett mikro SD-kort i den.
När jag undersökte kortet...
Det fanns inga filer alls.
Det var tomt. Det hade rensats.
Men vi kan söka djupare och leta efter raderad information, vilket jag gjorde.
Och plötsligt...
Jag hittade runt 11 000 miniatyrbilder.
När jag började gå igenom dem såg jag att det fanns många selfies av Liz.
En selfie av Liz.
Ännu en selfie av Liz.
En till.
Hjärtat börjar slå fortare.
Från datumen på bilderna...
...inser vi att det är ett kort från Liz mobil, vid tiden för Caris försvinnande.
Det är enormt.
Jag började gå igenom de tusentals bilderna.
Finns det nån information från 2012 här, som kan hjälpa oss med fallet?
Bland de tusentals fotona fanns det ett som väckte min nyfikenhet.
Jag trodde det var en bit rosenträ.
Det hade nog ingen betydelse för fallet,
men jag var nyfiken för det såg annorlunda ut.
När jag tittade på det från olika vinklar tänkte jag: "Det ser ut som en fot."
Jag är ingen patolog. Men jag har Gray's Anatomy i bokhyllan.
Och det finns en teckning i boken som visar vener i en fot.
Efter döden inträffar s.k. marmorering som gör att vener blir synliga.
Och jag tänkte att vi plötsligt
såg en bild av en död kropp.
Det här kan vara Caris fot.
Jag fick ett samtal på President's Day.
Man var tvungen att kisa för att se.
Men det fanns hopp om att vi nu hade mer bevis till rättegången.
Vi kunde bevisa att det var Caris fot, för den hade en tatuering.
Vi kontaktade Nancy och frågade: "Hade Cari den här tatueringen?"
Svaret var ja. Cari hade tatueringen på foten.
Det var det kinesiska tecknet för "mor".
Senaste nytt: Kvinna åtalas för mord.
Triangeldrama med dödlig utgång, säger åklagare.
Försvaret hävdar att något mord kanske inte ens skett.
Första dagen i rätten var jag lite nervös.
Det var inte säkert att vi skulle vinna
för vi måste bevisa inte bara att Cari var död,
utan även hur hon dödades,
med vad och att det var överlagt mord. Det skulle bli svårt.
Det här är en bisarr och märklig farlig förbindelse.
Jag visste inte vad som hänt Cari förrän under rättegången.
Det råder ingen tvekan om att Cari är död. Bevisen visar att hon mördades i Omaha.
Jag önskar inte detta för familjen.
Att tvingas höra att Cari hade blivit knivhuggen...
Det är ditt barn, man kan inte...
Det är inget man någonsin...
Det är en mardröm.
Det här är trofébilder.
De hyllar de avskyvärda gärningarna, som om de vore en prestation.
De försökte varna mig, så klart. Men det hjälper nog inte
när man får veta att ens dotter har blivit stympad
och...
...bortslängd.
Ingen har sett eller hört av henne
sen den 13 november 2012.
Det gör mig helt förkrossad.
Det värsta är att vänta på domslutet. Man får inte mycket sömn.
Man går igenom bevisen. Har du gjort allt du kan?
Jag minns när jag gick in i rättssalen. Det var spänt.
Media och familjen var där.
Vi väntade på domaren.
En del av mig ville tro att den enda möjliga domen var skyldig.
Men vi var alla oroliga att det fanns en möjlighet att hon skulle släppas fri.
Mycket stod på spel.
Om Liz inte fälls, blir Caris namn inte rentvått.
Det skulle alltid vila en skugga över Nancy och Max, hela familjen.
Jag ställde mig upp. Händerna skakade för att jag var så nervös.
Rätten finner, efter noggrant övervägande av bevisen,
försvarets hävdande att delstaten inte har uppfyllt sin bevisbörda
eftersom Cari Farvers kropp inte har hittats...
Det knöt sig i magen, i hela kroppen.
På hans ord låter det som att det blir ett frikännande.
...har övervunnits av den överväldigande mängd bevis
som delstaten lagt fram här.
Men sen ändrades det.
Cari Farver försvann inte frivilligt från jordens yta.
Tyvärr blev hon mördad.
Rätten finner det bortom rimligt tvivel
att den tilltalade dödade Cari Farver,
avsiktligt och med uppsåt, på eller kring den 13 november 2012,
här i Douglas County i Nebraska.
Familjemedlemmarna grät och kramades.
För Nancy och Max var det djupt sorgligt,
för de hade förlorat en dotter, en mor, och vi kunde aldrig ge dem henne tillbaka.
Det lilla vi kunde ge dem var
att återupprätta Caris rykte i det lilla samhället.
Folk antog att Cari hade blivit galen, och det känns så klart svårt.
Det sårar familjen på djupet.
Vi kom Nancy och Max väldigt nära den här tiden.
Ta i...
Vi lärde känna Cari också.
- Du store tid. - Ta i, mammma.
Kom så går vi.
Jag måste få ut kakan. Ser du kakan?
Hon var en fantastisk mamma.
Titta hur den blev.
Hon var en bra människa.
-Oj! - Han tog...
-Ja, det gjorde han. - Okej.
Herregud.
Du måste stänga av honom...
Kvinnan jag dejtade hade mål, och...
Hon var glad och ville bli nåt.
Hon ville bara ta sig fram i världen.
Jag är ledsen för det som hände.
Hade jag inte träffat Cari hade hon inte träffat Liz
och det här hade inte hänt.
Hade jag vetat att valet var allt det här
eller att säga till Cari att jag inte är intresserad, hade jag valt det senare.
Men man får inte det valet.
Du vet.
Jaha, vilka är mina?
- Sex till tio. - Det här ser inte bra ut.
- Här är tian, sexan. - Jag gillar inte nåt av alternativen.
- Slå alla då. - Jag ska.
Jag är för evigt tacksam
för Jim Doty
och Ryan Avis.
Och Tony Kava.
- Är det min tur igen? - Kan du inte spela?
Jag har sett hur man gör.
De räddade mitt förstånd.
Och... De kommer alltid att vara mina pojkar.
De är fantastiska på det de gör.
Utan dem hade jag fortfarande famlat i mörkret.
LIZ GOLYAR DÖMDES TILL LIVSTIDS FÄNGELSE
UTAN MÖJLIGHET ATT BLI FRIGIVEN
Undertexter: Janica Lundholm